Režie:
Gillo PontecorvoKamera:
Marcello GattiHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Gian Maria Volonté, Ángela Molina, Nicole Garcia, Eusebio Poncela, Ana Torrent, José Sacristán, Féodor Atkine, Georges Staquet, Luis Politti (více)Obsahy(1)
Španielsko, 1973; ozbrojená baskická separatistická organizácia ETA plánuje vraždu španielskeho admirála, predsedu vlády a premiéra Luis Carrero Blanca, možného nástupcu diktátora Francisca Franca. Táto operácia sa volala Operácia Ogro. Film podľa skutočných udalostí. (whack)
Recenze (19)
Nemohu si pomoci, ale první polovina filmu byla velmi nudná, ač je jisté, že příprava Basků na atentát na španělského premiéra není procházka růžovým sadem a stojí spoustu plánování a nervů.Chladnokrevný vůdce skupiny členů ETA, Gian-Maria Volonté se svými druhy začnou v bytě naproti kostelu kopat tunel, kam lze pod silnicí umístit nálože dynamitu. Manželka jednoho z nich prakticky s miminem...kam až lze zajít v boji za samostatnost Basků? Jsou lidské oběti na obou stranách nezbytné? Odpověď si můžeme položit za slušné Morriconeho hudby, ovšem z těchhle skutečných událostí ETA jsem spíš znechucena.Asi nejsem Bask,no...ovšem Francova vláda si to zase zasloužila! Povraždila spoustu nevinných lidí...a tak dál...závěr byl umocněn napětím, jenž dodalo filmu slušnou úroveň. ()
Tak jsme viděli, jak čtyři hoši z ETA připravili atentát. Nic zajímavého se během přípravy nestalo, nic napínavého také ne. Filmaře musím pochválit za technické provedení výbuchu auta. Druhým světlým momentem filmu bylo to, že mě vůbec neštval Volonté. Ale kdybych tenhle zapomenutelný film neviděla, naprosto nic by se nestalo. ()
Minimalističtěji pojatý politický skoro-thriller působí až neskutečně realisticky. Stejně jako v Alžíru je režisér na straně atentátníků, zároveň však stejně upozorňuje na problematiku takovéhoto boje. Mezi herci samozřejmě vyniká Volonté, jenž promýšlí detaily akce do posledního puntíku. A ta, přátelé, stojí za to. Budete si samou nedočkavostí hníst pohlavní orgány, než to bouchne! ()
Operace Ogro je ozbrojeným bojem za svobodu v politickém kontextu. Gillo Pontecorvo zadaptoval knihu Operace Ogro: Jak a proč jsme popravili Carrera Blanca od španělské levicové aktivistky a spisovatelky Evy Forest. Ta napsala knihu roku 1974 na žádost ETY, kterou v sedmdesátých letech podporovala, sama byla Francovou klerofašistickou diktaturou vězněna a mučena a s umírněným zakončením Pontecorvova filmu nebyla spokojena. Umírněnější zakončení, tedy ta teze, že násilí může být ospravedlněno pouze odporem násilí diktatury, si však vyžádala dobová situace s Rudou brigádou v Itálii. Film je poměrně intimní, neboť právě ve vnitru se odehrává nejtužší konflikt v obhájení přesvědčení o nutnosti násilného odporu, tomu též odpovídá intimnější hudební podkreslení Ennia Morriconeho. Suverénní státní útvary, nehledě na jejich politická zřízení, si už dlouhodobě nárokují právo nazývat odpory a rebelie, zvláště ty s použitím násilných metod, za terorismus (s tímto měřítkem je více než přijatelné za teroristy označit rovněž husity), přestože si své často zaryté nepřátele víceméně vyrábějí státy a ideologie osobně. Nicméně, ten, kdo používá násilné metody k upevnění státního zřízení, musí být také připraven na násilí opětované, které mu ublíží či ukončí jím upevňované zřízení. Boj za svobodu je z mnoha úhlů pohledu nepochybně bojem nejsvětějším, na nějž má člověk bytostný nárok. Hlavním hrdinou v současném pojetí extrémnější formy boje za sebeurčení je Txabi (Eusebio Poncela), ve svém přesvědčení a nenávisti neústupný baskický mladík. K výrazným postavám příběhu patří Txabiho kamarád z dětství a spolehlivý velitel troufalé baskické akce s pozdější smířlivostí po určitých politických změnách Izarra (Gian Maria Volonté) a mladá Txabiho manželka, nešťastná z choťovy neústupnosti, Amaiur (Ángela Molina). Z dalších rolí zaujmou další dva členové baskické troufalé akce v Madridu, svědomitý Iker (José Sacristán) a trochu prchlivější Luque (Saverio Marconi), Txabiho učitel, kněz a jeden z čelních představitelů ETY José María Uriarte neboli Yoseba (Féodor Atkine), stávky bez zbytečného strachu pořádající zedník (Georges Staquet) nebo cíl troufalé baskické akce, přední tvář klerofašistického režimu a, jak říkali sami Španělé, první španělský astronaut Luis Carrero Blanco (Agapito Romo), Operace Ogro: to je co nejvíce intimně vyprávěný příběh o možná kontroverzním a zčásti rozpolceném, přesto však také a především bytostně přesvědčeném boji za svobodu a za sebeurčení. Ta jistá niterná nejistota boje filmu sluší. ()
O občanské válce ve Španělsku tady už píše NinonL, ale to je celkem známá součást jejich dějin, ovšem o operaci Ogro jsem neměla ani potuchy. Film byl natočený poměrně za krátkou dobu po téhle události, tak byla ještě asi hodně v živé paměti i samotného režiséra. Velmi dobře zpracované drama, kde jsem měla možnost postřehnout jejich obrovské odhodlání a zápal pro věc, ale na jedné z jejich prvních schůzek, kdy se už mluvilo o ztrátě lidského života, byly znatelné na jejich tvářích i rozpaky a obavy. A to nemluvím o trpělivosti, nocích beze spánku, fyzické, potažmo i psychické únavě, mnoha komplikacích a život ve strachu o své ženy a naopak. Finální část byla opravdu velmi povedená a věrohodná, takže já tenhle kousek španělských dějin ráda doporučím dál. ()
Galerie (17)
Photo © Venus Films S.A.
![Operación Ogro - Fotosky](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/166/351/166351581_efbe62.jpg)
Reklama