Režie:
Gillo PontecorvoKamera:
Marcello GattiHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Gian Maria Volonté, Ángela Molina, Nicole Garcia, Eusebio Poncela, Ana Torrent, José Sacristán, Féodor Atkine, Georges Staquet, Luis Politti (více)Obsahy(1)
Španielsko, 1973; ozbrojená baskická separatistická organizácia ETA plánuje vraždu španielskeho admirála, predsedu vlády a premiéra Luis Carrero Blanca, možného nástupcu diktátora Francisca Franca. Táto operácia sa volala Operácia Ogro. Film podľa skutočných udalostí. (whack)
Recenze (19)
Prvotní co mne napadá - film se vleče, táhne, v-l-e-č-e a skoky v čase mu příliš nepomáhají. Což by mohlo oslabovat poslání snímku, kterým je dle mého názoru vzkaz nejrůznějším „bojovníkům za svobodu“, aby se nevzdávali, a když jim selže jeden úžasný plán na prosazení toho jejich jediného správného pojetí svobody, je třeba vypracovat jiný. Oněmi „bojovníky za svobodu“ jsou v tomto konkrétním snímku příslušníci (tvůrci prominou, ale jiné pojmenování pro ně nenalézám) baskické teroristické organizace ETA, (Euskadi ta Askatasuna, čili Baskicko a svoboda). Divák musí dávat pozor, aby z náznaků vydedukoval (není-li znalý některých historických reálií ze vztahů Španělsko - Baskové, frankistický režim - Baskové), že Baskové, za občanské války, stojící převážně na straně republikánů, setrvali i po vítězství frankistů na své nacionalistické pozici – kterou frankistický režim, usilující o jednotné Španělsko, patrně i nechtě podporoval (například zákazem baskičtiny) – a k ní přidali pozici socialistickou (ve filmu se to osloveními „soudruhu“ jen hemží). A že v Baskicku, i po ukončení bojů občanské války, boj neustal – ztráty na životech zaznamenávaly obě strany. V centru vlekoucího se díla je příprava a realizace vraždy admirála Carrera Blancy, designovaného nástupce generála Franka. Její vlastní provedení snímek předvádí naprosto excelentně. Nesměle naznačuje, že činnost této teroristické organizace s koncem Francova režimu ukončena nebyla; jen se názorově rozštěpila na radikály, pokračující v zabíjení a na umírněné, ochotné k dialogu i jinak, než pomocí bomb a kulek. Po zhlédnutí vás napadne, že s koncem Francova režimu se i Španělsko dostalo do situace, kdy je stát proti teroristům takřka bezmocný – třeba jako bylo Německo proti RAF (Rote Armee Fraktion) – hlavně respektujme občanská práva teroristů. (Baskická teroristická organizace ETA pokračovala ve své vražedné činnosti do roku 2018, kdy oznámila své rozpuštění. Žel nešťastné Španělsko se terorismu nezbavilo, Basky vystřídali muslimové, hodlající zvrátit výsledek reconquisty.) ()
Fascinujícím a velmi přesvědčivým způsobem natočený skutečný příběh, věrná historická rekonstrukce vraždy známého španělského politika (admirála) považovaného za možného nástupce diktátora Franca. Samotný vražedný akt (výbuch), pak přispěl ke konci období diktatury ve Španělsku, sám diktátor Franco totiž za necelé dva roky po tomto činu zemřel. Film má tedy svým způsobem i ohromnou historickou hodnotu. Posledních pár minut před mega-výbuchem, jsem téměř ani nedýchal (ten efekt na diváka včetně předchozího dlouhotrvajícího napětí, je naprosto luxusní), celé to bylo velmi efektivně zpracováno a natočeno (působí to nejen realisticky, ale částečně i dokumentárně), herecké výkony, režie, dokonalost sama o sobě, vše opravdu velmi působivé a emotivní, i když zde není moc akce, tak napětí je tu pečlivě budováno od začátku až do konce. Takové filmy se už dnes netočí, škoda že toho režisér stihl za svou kariéru natočil tak málo, ale i těch pár filmů, za kterými stál, tak to všechno jsou naprosto skvělé a nezapomenutelné zážitky. Zkušený Volonté v hlavní roli vůdce teroristické skupiny tady jako ryba ve vodě. Skvělý politický thriller. Ze stejného ranku, pak mohu doporučit ty nejznámější díla od režisérů Elia Petriho, Damiana Damianiho, Francesca Rosiho, Bernarda Bertolucciho, Costy-Gavrase a dalších. ()
Minimalističtěji pojatý politický skoro-thriller působí až neskutečně realisticky. Stejně jako v Alžíru je režisér na straně atentátníků, zároveň však stejně upozorňuje na problematiku takovéhoto boje. Mezi herci samozřejmě vyniká Volonté, jenž promýšlí detaily akce do posledního puntíku. A ta, přátelé, stojí za to. Budete si samou nedočkavostí hníst pohlavní orgány, než to bouchne! ()
O občanské válce ve Španělsku tady už píše NinonL, ale to je celkem známá součást jejich dějin, ovšem o operaci Ogro jsem neměla ani potuchy. Film byl natočený poměrně za krátkou dobu po téhle události, tak byla ještě asi hodně v živé paměti i samotného režiséra. Velmi dobře zpracované drama, kde jsem měla možnost postřehnout jejich obrovské odhodlání a zápal pro věc, ale na jedné z jejich prvních schůzek, kdy se už mluvilo o ztrátě lidského života, byly znatelné na jejich tvářích i rozpaky a obavy. A to nemluvím o trpělivosti, nocích beze spánku, fyzické, potažmo i psychické únavě, mnoha komplikacích a život ve strachu o své ženy a naopak. Finální část byla opravdu velmi povedená a věrohodná, takže já tenhle kousek španělských dějin ráda doporučím dál. ()
V občanské válce 1936-39, kterou vyhrála vojska pod vedením Francisca Franka, zahynulo v boji přes 200 tisíc lidí. Dalších 400 tisíc Španělů zemřelo při represích a hlady. Franco se po válce krutě vypořádal s odpůrci. Počet popravených se pohybuje okolo 30 tisíc. Během své diktatury upevňoval pozice katolické církve. Hlavním protivníkem fašistického diktátora byli socialističtí a komunističtí politici. Franco potíral i separatistické snahy Baskicka a Katalánska. Tento film podrobně popisuje organizaci a přípravu atentátu na Francova ministerského předsedu baskickými vlastenci. Ve filmu je pěkně vidět "spolupráce" vraha statisíců Španělů s katolickou církví a šlechtou. Kněží popravy, mučení a věznění "neviděli", případně ignorovali. Ignorovala je i vládnoucí šlechta. Velmi dobře udělaný film. ()
Galerie (17)
Photo © Venus Films S.A.
![Operación Ogro - Fotosky](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/166/351/166351574_243138.jpg)
Reklama