Režie:
Tarek BoudaliKamera:
Vincent RichardHrají:
Tarek Boudali, José Garcia, Philippe Lacheau, Vanessa Guide, Marie-Anne Chazel, Julien Arruti, Chantal Ladesou, Elisa Bachir Bey, Brahim Bouhlel (více)Obsahy(1)
Hlavním hrdinou je nemotorný zbabělý mladý policajt Rayane, který léta snáší šikanu od svých kolegů. Celý Rayanův život změní mylná diagnóza jeho ošetřujícího lékaře, po které si konečně začne užívat naplno. Seznam toho, co by chtěl mladý policajt zažít než zemře, jej přivede do víru bláznivých zážitků. Po několika zhýralých dnech v Las Vegas dostane nápad, jak oslnit vysněnou ženu Stéphanii a konečně se stát hrdinou, kterým celý život toužil být - Ryan se rozhodne rozbít vyhlášenou síť obchodu s drogami. (Mirius FD)
(více)Videa (3)
Recenze (49)
Ještě tomu není ani tak dávno, kdy u některých věcí měla přídavná jména docela zásadní význam a zvyšovala váhu či kvalitu těch věcí. Třeba švýcarská čokoláda, belgické pralinky, anglický humor, německá spořádanost a jedním z takových slovních spojení co měla svou jak se říká márku byla i francouzská komedie. Ta byla v drtivé míře zárukou kvality a milého humoru. Vzpomeňme na Belmonda, Burvila, Funése, Bertina, Richarda, Depardieua a zástupy dalších. Pak se něco stalo a francouzská komedie prostě alespoň pro mne přestala být zábavná. Snad ještě Taxi a výborný film Nedotknutelní. Jenže Intouchables byli natočeni vr oce 2011 a já od té doby marně hledám vtipnou francouzskou komedii. Dle hodnocení tohle vypadalo na průměr a tak jsem tomu dal šanci. Už v úvodu milovník starých časů pozná, že to je film ryze současný. Ulice Francie připomínají dle vzhledu Francouzů spíše Nigérii (scénka závod na mopedech) a sám hlavní hrdina, francouzský policista arabského jména Rayane také jako Pierre Richard moc nevypadal. Byť se mi ta proměna starého evropského světa fakt nelíbí (nejsem žádný rasista, jen si všímám rozdílů a jako pamětník se nemohu ubránit srovnávání toho před a nyní) dal jsem tomu šanci. Ještě jsem vydržel rozříznutí vředu na krku a rozstříknutí hnisu po okolí, pro Tareka Boudaliho asi scénka k popukání když to psal... Dál už to šlo opravdu k zemi a po chvilce jsem to kroutíc hlavou vypnul. Kdyby to točil někdo jiný, tak v tom snad i hledám nějaké skryté poselství, nebo kritiku třeba jak dnes funguje policie v zemi galského kohuota díky novým francouzským rekrutům. Pokud to ale točil režisér, scénárista a hlavní hrdina v jednom, pak nechápu co nám tím chtěl sdělit. Za mně je to hrůza! Komedie by se to nemělo žánrově vůbec nazývat a odpad nedávám jen proto, že bych pak pro skutečné odpady už neměl další měřítkovou laťku. Takže jedno krysí kousnutí a pryč od téhle hrůzy! * ()
Tarek Boudali si pro své příznivce přichystal povedenou taškařici. A se svým hereckým kolegou Philippe Lacheaum se tímto kouskem pasovali na kralevice současné francouzské komedie. Příběh je celkem prostý. Nikým nerespektovaný policista, který je ustrašený a roztržitý až běda, se jednoho dne dozví strašlivou lékařskou diagnózu: po kousnutí od krysy v něm koluje strašlivá choroba, která mu vyměřila jen 30 dní života, Z našeho podceňovaného hrdiny se rázem stane policista bez bázně a hany a začne frajeřit na všechny strany. A život mu začne komplikovat nebezpečný drogový dealer (José Garcia), kvůli jehož výskytu muselo dorazit policejní duo z oddělení narkotik, který chce po něm spolupráci. Film je skrz naskrz protkaný gagy, které se mnohdy nestydí za svoji trapnost, i když Phillipe Lacheau s umělými prsními implantáty už byla poměrně nevtipná položka. Ukázalo se, že Tarek Boudali, který v jiných komediích odvádí vedlejší role, se v hlavní roli nikterak netrápí a umí i zručně a svižně režírovat. A do svých komediálních řad neopomněl přibrat i lepou herečku Vanessu Guide, policejní kolegyni hlavního hrdiny. Směsice originálních i ryze trapných gagů se po celou délku filmu ani na chvíli nezastaví. Dokonce se dá i pousmát na horlivé babičce (Marie-Anne Chazel), která chce v pokročilém věku dobýt sociální sítě a je našemu hrdinovi tak trochu přítěží. Pryč jsou zřejmě definitivně časy, kdy francouzská komedie neakceptovala přisprostlý a hraniční humor. I ona plně podlehla zámořským trendům a syžetu amerických taškařic. A v nové vlně se právě takovým kouskům, jakým je tento, daří. 8/10 ()
Tarek Boudali, Philippe Lacheau a Julien Arruti mají už na kontě nespočet extrémně zábavných, chytlavých a divácky vděčných komedií, které jsou pro mě dokonce jedny z nejlepších komedií v kinematografii a rád se k nim vracím. Proto je těžké přijít s něčím ještě lepším či stejně dobrým a tedy cokoliv méně, než na co jsme zvyklí může falešně pocitově působit jako “špatné”. No a Machr na 30 dnů je přesně ten případ. Stále si to zachovává trefný humor, šikovnou story a skvělé hlavní charaktery, jen je to zkrátka trochu méně úderné než ostatní díla. Bavil jsem se ale i tak parádně, hlášky jsou trefné a od srdce jsem se smál hned několikrát, takže pořád se film může pyšnit doporučením a škatulkovat se k těm zábavnějším ptákovinám, jen zkrátka není na vrcholu Boudaliho tvorby. Slabší čtyřka. ()
Nemůže být pořád posvícení. Machr na 30 dnů v podání Tareka Boudali nebyla taková komediální perla jako filmy co režíruje Lacheau. Je to dobrá komedie, bez velkých famfár, kde gag či vtip vyšuměl do ztracena. Už na posteru k filmu je vidět ježek. Nevím kdo se směje, že spadne na ježka prdelí. Takhle to bylo skoro pořád, jen sem tam vkráčel svěží vánek do úsměvu. Naprosto průměrná komedie, která neurazí ani nenadchne. 50% ()
Budu se muset dvojici Boudali & Lacheau podívat na zoubek ještě zevrubněji, protože z toho co jsem zatím viděl, musím konstatovat, že co se týče žánru nenáročné komedie, svoji práci rozhodně dělají dobře. Dokonce tady čtu něco o současných králích své země….to úplně nevím, na druhou stranu mne od dob Návštěvníků na první dobrou nenapadá nějaká výraznější francouzská veselohra a tak vlastně nakonec proč ne. ()
Galerie (31)
Zajímavosti (1)
- Natáčení začalo 23. září 2019, trvalo 12 týdnů a probíhalo v Paříži a Île-de-France (zejména v Cergy) a také v Las Vegas. (bianci)
Reklama