Režie:
Giuseppe TornatoreKamera:
Lajos KoltaiHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Tim Roth, Pruitt Taylor Vince, Mélanie Thierry, Bill Nunn, Peter Vaughan, Niall O'Brien, Gabriele Lavia, Alberto Vazquez, Clarence Williams III (více)Obsahy(1)
V jednom z prvních dnů nového století nalezl Danny Boodman, pomocník z kotelny, na palubě zámořské lodi Virginian, novorozeně chlapce a rozhodl se dítě skrýt v tajemných prostorách podpalubí. Posádka lodi malého vždy nazývala 1900. Chlapec rostl a již v první třídě v sobě objevil zázračný talent při hře na klavír. Dokázal hrát přirozeně procítěně, fascinoval všechny cestující. Kapitán se proto rozhodl ponechat chlapce na palubě lodi, aby bavil první třídu. O 30 let později se neúspěšný muzikant Max setkává v jednom zaprášeném hudebním obchodě se starou nahrávkou překrásného jazzového piana. Dozvídá se, že to hraje 1900 na palubě lodi Virginian a je rozhodnut stůj co stůj zjistit, jaký byl jeho další osud. Dozvídá se však, že loď Virginian je určena k demolici. Max, jat zvláštní předtuchou, spěchá do přístavu a na poslední chvíli demolici zabrání. Než dojde ke konečnému zničení lodi, chce Max ještě naposledy slyšet tu zázračnou hudbu a setkat se s legendou 1900... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (230)
Představme si patos tohoto snímku jako cukr. Já sice sladké miluji, ale občas jsem byl z toho, co jsem viděl tak nesnesitelně ulepený, že to až hezké nebylo. Tim Roth jako klavírista 1900 je úžasný, svým markýrováním hry by určitě zastínil nejednoho profesionálního pianistu. A hudba snímku, ta je složená geniálně, však autorem není nikdo jiný než legendární Ennio Morricone, jehož zejména westernové kreace není určitě třeba představovat. Nejsilnější momenty jsou bezesporu ty hudební, klavírista 1900 vystihuje hudbou různé osoby z tančícího sálu, klavírní duel s Panem Jazzem Jelly Roll Mortonem nebo první nahrávání desky. Přes tyto úchvatné střípky jsem byl celkově z filmu spíš rozpačitý, ne-li zklamaný. Přes úžasnost jednotlivých vyjmenovaných scén na mne film jako celek nepůsobil kompaktně a množství patosu bylo skutečně nesnesitelné... ()
Tenhle italský snímek je docela zajímavý filmeček. Jeho děj nemá tendenci nikam pospíchat a dynamicky se rozvíjet, spíše připomíná siločáry drobných vzpomínek spletené kolem ústředního bodu podivínského hráče. Naštěstí toto místo vyplňuje v typově neobvyklé roli velmi dobrý! Tim Roth. Jeho postava po čase neomylně přitáhne váš zájem, jenž by se jinak u rozvleklého filmu asi rychle začal vytrácet. Na své si tu přijdete i vy, kteří máte rádi hudbu, ta je tu dokonalá. A to i díky Mistru ENNIO MORICONNEMU. Jen škoda dlouhého a přesentimentalizovaného závěru, ale možná by mi mohla zpravit chut nesestříhaná verze, k té jsem se bohužel ještě nedostal... ()
To je moje srdcovka. Dokonalá souhra Tima Rotha s hudbou E.Morricone. Příběh o muži, který má strach z vlastního selhání a tak raději zůstává na potápějící se lodi než aby šel vstříct výzvám, které by mu připravil Nový svět, uchvátí svou poetikou a skvělým aranžmá hudebních scén (odbržděné piáno,souboj s jazzmanem,záznam na vinyl). Povinnost pro ty, kteří se dokáží vcítit do rozbolavělé duše sirotka, který poznal "prkna, která znamenají svět" na palubě zaoceánského parníku. ()
Hodně slaboučké tři. Myšlenka dobrá, hudba skvélá, ale to samo o sobě nestačí. Zbytek na mě působil hrozně kýčovitě a nudně a závěr, ten mě vyslověně ubíjel. ()
Film je to něžný a křehký, byť po dvou hodinách přece jenom už trošku jednotvárný a předvídatelný. Hudba je skvostná, klavírní souboj dokonalý, po této scéně však již film ztrácí dech a nepodaří se mu ani ve smutném konci dosáhnout stejných výšin. Je to poctivě a rukodělně dobře udělaný film, nebýt hudby byl by však vcelku nezajímavý. ()
skvělá hudba, příjemný pomalu plynoucí sentimentální příběh. k pěti hvězdám bych potřeboval lepší a nápaditější konec. ()
Krásný až pohádkový příběh.Mě se rozhodně líbil už jen tou atmosférou.Žít jen pro hudbu a dnešek,žít na jedné lodi celý život a snít svůj sen.Aniž by poznal svět, našel si lásku a splynul s davem.Konec mě spolehlivě rozbrečel... ()
Takže: V hlavní roli Tim Roth. Hudba Ennio Morricone. Výbornej příběh, skvěle natočenej. Jak je možný, že to skoro nikdo nezná? ()
85% ()
Silný konec a krásné myšlenky. Chvílemi je ale film velice nudný a možná až zbytečně dlouhý ... ()
Zaujímavo a pútavo podaný silný príbeh, stojaci na výbornej réžii, podmanivej hudbe a svojskom výkone Tima Rotha. Mám slabosť pre rozprávačské príbehy a aj keď je "Legenda o 1900" dosť sentimentálna, až precitlivelá, užil som si to na plnej čiare. Súboj v hre na piano naozaj berie dych a Morriconeho hudbu opisovať určite netreba. 80% ()
Velmi příjemný filmík s kvalitní hudbou Mr.Morriconeho. ()
I přes občasný patos, šílenou délku a drobné řemeslné chyby, nadprůměrný film. Především díky skvělému Rothovi. A samozřejmě scéně s klavírním soubojem. ()
Příjemný a nenásilný film plný hodně dobré muziky - hlavně souboj je dost dobrý. Jenom občas býval lehounce pomalý... ()
Dávám sice pouze tři hvězdičky, ale určitě jsou to lepší tři hvězdičky. Je to asi proto, že mě film nechytl za srdce a nezanechal ve mně tak hluboký zážitek, jak by zřejmě měl. Možná vidět ho v kině... Jinak ovšem krásná hudba i dobré herectví. A je zde jedna scéna, která je bez diskuzí pětihvězdičková a i jenom kvůli ní bych se na film podíval: Ano, jde o ten klavírní duel. ()
Zlatý glóbus 1 : Hudba ()
On tu hudbu nehrál on jí hladil. Bylo to jako když hedvábné prádlo zlehka klouže po těle nádherné ženy pomalu dolů. ()
Nevím čím to je, snad mojí oblibou v knížkách A. Baricca nebo krásnou hudbou, ale je vidět, že i s maketou lodi, jedním klavírem a vcelku nevýrazným obsazením (až na Tima Rotha) se nechá natočit hezký film, který neurazí ba naopak ... ()
Tento film je na hraně podobně jako Alžbětinská serenáda. Sentiment je krásná věc, pokud tvůrce drží v rukou opratě a ví kde zastavit. ()
Za hudbu však plný počet. Bohužel jsem už dlouho neviděl tak vynucený patos a militantní sentiment. Režisér s až pionýrsky naivním scénářem a podivnými scénami s tančícím klavírem, přitrouble se tvářícím trumpetistou a mudrujícím klavíristou vybudoval prázdný obal s tunami krystalicky čistých charakterů, které nikam nespějí a jedním zásadním zvratem. Klavírista totiž začal excelovat na klavír při prvním doteku s klávesami :-). ()
Reklama