Režie:
Zdeněk TroškaKamera:
Josef HanušHudba:
Karel VágnerHrají:
Helena Růžičková, Stanislav Tříska, Veronika Kánská, Broněk Černý, Jiří Lábus, Jaroslava Kretschmerová, Jiří Růžička ml., Josef Stárek, Luděk Kopřiva (více)Obsahy(1)
Opět se vypravíme do svérázné jihočeské vesnice Hoštice, abychom se setkali se známými postavami. Jedná se o rodinu Škopkových a její trable s připravovanou svatbou dcery Blaženy s Vencou Konopníkem. Všechno se zkomplikuje, když Blaženina zhrzená sokyně v lásce Miluna využije situace kolem nemanželské dcery živočicháře Bédi s někdejší instruktorkou autoškoly Gábinou a potvrdí živočichářovu lež, že dítě je Vencovo. Všeobecný zmatek, vyvolaný nesmiřitelným bojem Škopkových s Konopníkovými, ještě zesílí, když přijde zpráva, že televize chystá reportáž z místního JZD. V příběhu, plném bláznivých gagů, slovní i situační komiky, se setkáme i s dalšími známými - farářem Otíkem, pobožnou Cecilkou, zpívající paní učitelkou Hubičkovou, předsedou JZD, živočichářem Béďou a dalšími. (TV Nova)
(více)Recenze (651)
V roku 1989 mala kino premieru druhá časť ľudovo buranskej komédie zo života prostých občanov juhočeskej dedinky Hoštice. Režisér Zdeněk Troška vyprodukoval film "Slunce, seno a pár facek". Je to pokračovanie snímku "Slunce, seno, jahody", ktorý natočil šesť rokov pred tým. Podarilo sa mu dať dohromady takmer všetkých hercov i nehercov z pôvodneho filmu. Obklopil sa tými istými spolupracovníkmi (hudba: Karel Vágner, kamera: Josef Hanuš, scenár: Petr Markov) a celé to pojal v rovnakom duchu jednoduchej vidieckej komédie. Takže sa dá povedať, že je to v podstate taká istá krávovina ako jednička. ** ()
Přelom 80. a 90. let jsem trávil mezi ostravskou galérkou v hospodě na nádraží Střed. Můj tamní přítel Tibor (jenž si na pivo vydělával prodejem triček s Havlem, která šla výborně na odbyt) mě jednoho dne požádal o malou službu. Šlo o to, že si sjednal rande s jednou holkou, ale něco mu do toho vlezlo - jestli bych s ní tedy nemohl zajít do kina, kam ona už zakoupila lístky. Když jsem se dozvěděl o jaký film jde, nebyl jsem věru nadšen. Nakonec mě Tibor přemluvil k nepříliš ochotnému souhlasu. Řeknu vám, každá zkušenost dobrá, ale tohle bylo peklo. Kdybyste si takovou dobu tříbili vkus pravidelným sledováním pořadu Kunst Stucke na rakouské televizi, jako jsem to coby mazák dělal na vojně já, a v civilu pak trávili volný čas např. četbou Buňuelovy autobiografie Do posledního dechu, taky by se vám to nelíbilo. Byl jsem mladým intelektuálem, seděl jsem v kině a zíral na Slunce, seno a pár facek. Každou z nich jsem přímo fyzicky cítil. To mě s gustem fackoval sám Troška za to, že se nesměju s ostatními. Trpěl jsem jako hovado, zatímco slečna dávala nepokrytě najevo, že by nebyla proti tomu, aby se náš "vztah" nějak více upevnil. Své záchvaty veselí prokládala udivenými dotazy, cože se mi to vlastně stalo. Byla to tortura, a já prosil všemohoucího ať už to skončí. Jakmile jsme spolu s davem spokojených a vysmátých diváků vyšli do mrazivého večera, rychle jsem se s ní rozloučil, skočil do první tramvaje, a jel do hospody na Střed zabít Tibora. ()
Trošku slabšie, ale stále veľmi dobré pokračovanie. Hoci prvý film ma naozaj bavil, druhý snímok už začína pokrivkávať.. Kŕčovitá snaha o humor za každú cenu mi ide silno proti srsti. Niektoré scény mi pripadajú trochu trápne nehľadiac na neúnosnú dĺžku filmu. Záverečné fackovacie finále ma naozaj nebavilo. Škoda. Komu sa páčil prvý diel asi sa mu bude páčiť aj tento, vtipov je tu stále dosť a starí herci zostali. ()
Druhý díl působí vyrovnanějším a dotaženějším dojmem než první část, která se ještě hledala. Rvačkový konec už bohužel dospěl do vyložené crazy komedie, což kazí celkový dobrý dojem. Ale hromady kultovních hlášek a skvělá Růžičková dělají z tohoto filmu klasiku která nestárne a rád se na ni podívám každý rok. Druhý díl této pohodové série (viz koment k dílu prvnímu) již mnohem více tlačí na pilu, což s sebou nese následující jevy – jsou zde lepší fóry než v jedničce, ale těch trapných a trapnějších výrazně přibylo; postavy jsou lépe prokresleny (prostě je víc známe), bohužel často do značně bláznivější a neuvěřitelnější roviny; konec není komedie, konec je groteska. Celkově vzato, s druhým díle již mě nepojí taková nostalgická vzpomínka jako s Jahodami, přesto si myslím, že horší než průměrné hodnocení (především s přihlédnutím k třetímu dílu) si určitě nezaslouží. ()
...absolutně namám čas psát komentáře:(..strašně mě to štve, protože je to pro mě vždycky únik ze všední reality...klišé???...určitě:)!!!...to samé se dá říct o pokračování Slunce, seno, jahody s opravdu trefným názvem, protože tolik facek kolik padne na úrodnou půdu se jen tak nevidí!!...Troška ždímá úspěch prvního filmu na 120% procent...možná si řek, že tentokrát to chce pořádně vosolit po všech stránkách a tak nabídnul divákům neúnosnou stopáž, kde se projevily nedostatky jednoduchého scénáře!! Vtipných replik je spousta, ale bohužel jsou roztříštěny a téměř rovnoměrně rozmístěny adekvátně k délce filmu...Přesto se Troška ke konci rozjede a opravdu stojí za to vydržet až do konce!!...60%!! Jednou větou: Komu se nelení, tomu se zelení:)!!! ()
Galerie (24)
Photo © Filmové studio Barrandov
![Slunce, seno a pár facek - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/165/320/165320745_e88baa.jpg)
Zajímavosti (65)
- Když jde pan doktor se Škopkovou (Helena Růžičková) za Blaženou (Veronika Kánská), zavřenou na půdě, stojí přímo přede dveřmi do domu žebřík. Ve chvíli, kdy na něj doktor již šplhá, je žebřík už vedle dveří, aniž by s ním předem pohnuli. (rakovnik)
- Film o mučedníkovi podle titulků vyprodukovalo fiktivní filmové studio nazvané Cinestudio di Santa Cecilia. [Zdroj: nasregion.cz] (Duoscop)
- Na konci filmu zazní písnička „Proč bychom se netěšili“ z opery „Prodaná nevěsta“ od Bedřicha Smetany. (SONY_)
Reklama