Režie:
Hiroši InagakiKamera:
Kazuo YamadaHudba:
Ikuma DanHrají:
Toširó Mifune, Kódži Curuta, Mariko Okada, Takaši Šimura, Minoru Čiaki, Takamaru Sasaki, Haruo Tanaka, Eidžiró Tóno, Daisuke Kató, Micuko Mito, Kaoru Jačigusa (více)Obsahy(1)
Musashi sa zmenil. Súboje už nevyhľádáva, ba naopak, snaží sa im vyhýbať. Je mu ponúknuté vysokopostavené miesto pobočníka samotného Šogúna, Musashi však odmieta a rozhodne sa usadit v malej dedinke, kde si založí farmu. Jeden súboj ho však ešte predsa len čaká. Samuraj Sasaki Kojiro, jediný, ktorý sa Musashimu može svojmi schopnosťami rovnať, ho vyzve na súboj. Ich meče sa prekrížia v súboji na život a na smrť, na ostrove Ganryu. (kitano)
(více)Videa (1)
Recenze (35)
Inagaki si konečně uvědomil co za poklad v Mifunem má a plně toho využil. Bez té jeho charismatické aury "stačí mi jeden pohled a víte, že jsem Bůh" by jen těžko mohla kupříkladu taková scéna s mouchama vyznít vážně (byť s humorný nadhledem) a ne jako špatný vtip. Ovšem závěr je tu oč tu běží a je to právě samotné finále na ostrově, kvůli kterému se vyplatilo sledovat předchozích ne vždy zcela záživných cca třista minut. ()
Ano ten zaver je vazne skvely. V poslednim dile trilogie nas ceka Musashi ktery uz ani slavnym bojovnikem byt nechce, radeji by zil zivot v ustrani a mece se uz ani nedotkl .Presto osud je neuprosny a pres hrdinovu snahu se mu vyhnout je jim dostizen a tiskne mu v samem zaveru proslule veslo a Sinkenem do rukou.Skvela hudba, skvela kamera, skvely pribeh. ()
Skončila rozbředlá epopej, která mi byla dlouho vychvalována, a mé pocity jsou rozpolcené. Třetí "díl" byl největší kýč ze všech. Paradoxně to myslím v dobrém -- režisér se konečně naučil natočit kýč tak, aby nebyl trapnosměšný. Závěrečný duel je krásná třešnička, nicméně paměť mi funguje dále než pár minut zpět a pocit, že jsem kvůli tomuto souboji musel přežít čtyři a půl hodiny předtím, je dost zdrcující. Jsem smutný z režiséra, který je slabý i na padesátá léta (platí k celé epopeji). Napotřetí už se aspoň naučil vytěžit Mifuneho, ze kterého charisma jen chlístá a je ve vrcholné životní formě. (Dokonce se např. snažil vpašovat reminiscenci na Sedm samurajů -- v jednu chvíli Mifune probíral s vesničany plán obrany před bandity, což v knize nebylo). Velmi dobře je zahraný i Kodžiro, Ocú i Akemi (z těch dvou mě přesvědčila víc). Odpadlo ukončení linky Matahačiho a jeho matky, které samotné v knize zabírá snad 100 stran, trochu škoda. Zdokonalování (se) Musašiho osobnosti setkáními s guru v jednotlivých oborech bylo pominuto úplně trestuhodně, přitom v knize šlo opravdu hodně o ukázání, že samuraj má být komplexní osobnost. No, jsem jako dítě, které se těší na nějakou pokroutku, co vypadá slibně -- pak se do ní zahryzne, prokousne si jazyk a ještě má chuť naprosto odlišnou od očekávané... ()
Záver trilógie sa nesie v znamení dvoch dejových rovín, prvou sú vzťahy dvoch zamilovaných žien k Musashimu a druhou je vyvrcholenie vzťahu s priateľom-nepriateľom Sasakim. Dej je až na dve-tri scény zväčša komorný a slušný priestor dostáva zmena životného štýlu hlavného hrdinu a jeho prístupu k životu. Ak mám zhodnotiť filmy ako celok ide o vysoko nadpriemerný zážitok po každej stránke. ()
Brilantne vyvrcholenie brilantnej trilogie. Brat jednotlive diely ako samostatne filmy nieje rozumne. Cela trilogia je jeden komplexny prepleteny pribeh, vidiet len jeden ci dva diely nema zmysel. Preto, hodnotenie berte za celu trilogiu. Bolo skutocne fantasticke sledovat vyvin Myiamotovho charakteru. Mlady rebel -> mocny samraj, ktory vsak stale hlada cestu a sam seba -> a nakoniec skutocny majster, ktory spoznal tie spravne hodnoty a sposob zivota. Cely pribeh je prepleteny mnoha obdivuhodnymi charaktermi a dejovymi zvratmi z ktorych si kazdy vzdy nieco odnesie. Z pohladu divaka mozem povedat, ze jednotlive udalosti a pravdy som prezival priam ako Myiamoto sam. To si myslim hovori za vela. Samotny zaver, samurajsky duel ktory rozhodol o osude mnohych postav, je potom skutocne posobivym, priam dokonalym zavrsenim, ktore so mnou skutocne pohlo. Tak isto cele technicke spracovanie ma neuveritelne caro, podobne tomu, ktore nesu stare USA klasiky natocene v Technicolore (Gone with the wind, Wizard of OZ, War o the Worlds) - nadherne farby, krasne zabery, vinikajuca ustredna melodia. Skutocny epos nielen medzi smurajskymi filmami, ale aj v kinematografii vobec. (10/10) ()
Reklama