Režie:
Jódžiró TakitaScénář:
Hiroši SaitóHrají:
Rjóko Hirosue, Hideaki Itó, Kajoko Kišimoto, Ren Ósugi, Kaoru Kobajaši, Ken Kaneko, Rie ŠibataObsahy(1)
Naoko a její sedmnáctiletá dcera Monami jedou v autobuse, který se zřítí do propasti. V nemocnici se stane něco neobvyklého. Duše matky se přesune do těla dcery. Matka v dceřině těle tomu nechce zpočátku uvěřit a nevěří ani její manžel. Naoko tak navenek hraje svoji dceru, ale doma se stává manželkou. Věkový rozdíl mezi ní a manželem je však značný. Naoko se rozhoduje jestli bude nadále žít se svým manželem, nebo si najde přítele svého věku a bude si užívat mládí. (-Rastaman-)
(více)Recenze (29)
Křehký a přes fantastičnost zápletky kouzelně civilní příběh nejen o lásce, ztrátě, bolesti a naději. Dojemný a přece úsměvný, kde všechny drobné nedostatky vyhlazuje okouzlující Ryoko Hirosue v roli Naoko/Monami. A přestože příběh těžce selhává když téměř ignoruje pocity rodičů ze ztráty dcery, podaří se mu postupně chytit balanc a vtáhnout diváka do netradičně komplikovaného vztahu, rozehraného s pomocí zcela přirozených a věrohodných pocitů a reakcí Heisukeho i Naoko. A ten závěr.. Jak mě v prvním okamžiku naštval, tak mě posléze nadchl i když bych raději bral jemnější narážku. ()
„JE TI PŘES 40. DOKÁŽEŠ BÝT ZASE ŠKOLAČKA?…“ /// … a duše její se vrátila… A vlezla do těla dcery. Vydělat by na tom mohl fotřík… Nečekejte blbinu ve stylu Mezi námi děvčaty. Tady jde spíš o takový logický vyústění situace… takže by se dalo říct (s trochou nadsázky), že je to ze života. A vlastně nevím, jestli je to vtipný. Nebo smutný. Postupně se to přemění v citlivý citový drama, který pochopěj tátové i manželé, snad i ženy a dcery. Jistě, je to mírně asijsky ujetý, páč tahle „trojka“ je divnější než ta „švédská“. Ve který je víc štěstí, to posuďte radši sami. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Ze starý se stala moje dcera (to zní divně…). 2.) Z dcery se stala moje stará … (tak tohle je úchylný!). 3.) Thx za titule ,,entitka“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
Bohužel mi nepřišlo, že by se tady Rjóko nějak zvlášť předvedla (rozdíl mezi dcerou a matkou kromě pár velmi výrazných gest - např. škrábání otce pod bradou - a oblečení prostě nebyl vůbec vidět) a bohužel jsem se nerozplývala nad tím, jak jí to ale sluší. Navíc film mi přišel neskutečně dlouhý a téměř o ničem, absolutně jsem z něj nic necítila a to je chyba, protože nastalá situace je přece velmi psychicky náročná, ne? Jenomže z jejich podání mi to vůbec nepřišlo. Další slabinou trochu bylo, že jsem tak nějak tušila, o co tam jde celou dobu a jak se to bude vyvíjet. A ono fakt jo. EDIT.: Byla jsem na tom v kině v rámci Eiga-sai. Musím zvednout o hvězdičku víc - kvalitní titulky opravdu dělají zázraky. Nebo možná velké plátno. Každopádně mi to přišlo o něco lepší než při prvním zhlédnutí, ačkoliv stále to na mě působilo až moc roztahaně. ()
Už chápu obsesi okolokomentujících kolegů a musím se připojit k oslavným ódám na adresu herečky v hlavní roli. Ryoko Hirosue je neskutečně etérická bytost a její klidný, něžný a milý projev se obrovskou měrou podílí na tom, že i přes fantaskní element se film nese v lehce nenucené tónině, a bez problémů ustojí i poslední třetinu, kdy tento příjemně civilní snímek malinko pozbývá na uvěřitelnosti. Jen dívat se na ni, s jakou elegancí se každodenně popasovává se svým milujícím a starostlivým tatíkem (manželem), je povznášející... ()
Je to dosť dobrá fantasy ladená romantická dráma. Má veľmi dobrý príbeh o žene, ktorá ide spolu so svojou dospievajúcou dcérou na výlet, lenže ich autobus má ťažkú nehodu a obe skončia v nemocnici. Tu sa tesne pred smrťou jej vedomie presunie do tela dcéry, čo si aj manžel čoskoro uvedomí a tak sa musia tejto veľmi zvláštnej situácii prispôsobiť. Spracovanie sa mi páči, po rýchlom úvode sa už začne hlavný dej, takže tu netreba na nič dlho čakať, síce tempo je väčšinu času také pomalšie a niektoré časti možno mohli byť trochu skrátené, ale aj tak som dosť spokojný. Táto tématika je rozhodne zaujímavá, ale dobre zvládnutý je aj celkový dej, v ktorom ma trochu prekvapilo to dospelé a úplne seriózne pojatie. Postavy tu neustále riešia skutočné problémy, ktoré táto situácia priniesla, síce prakticky len vo vzťahu medzi sebou a nie aj k okoliu, no to mi aj tak neprekáža, všetky tie otázky, akým spôsobom majú spolu žiť, či môžu mať aj milostný vzťah a viaceré iné pôsobia veľmi zaujímavo a tak sa je skutočne na čo pozerať. A nesklame ani záver. Dobre zvládnuté sú aj samotné žánre, prvoradá je dráma a tá je výborná, ale funguje aj romantika, ktorá pôsobí tak príjemne a kvôli tématike aj pomerne nezvyčajne a samotné fantasy je obmedzené len na ten jeden prvok a to mi aj najviac vyhovuje. Herecké obsadenie je výborné, skvelá Ryoko Hirosue v hlavnej úlohe, ju mám rád a jej herecký prejav tu skvelo sedí, k tomu Kaoru Kobayashi ako otec a manžel, ktorý pôsobí úplne ideálne a žiadny problém nemám ani so zvyšnými postavami. Réžia a technická stránka sú až na tú úvodnú nehodu, ktorá sa moc nevydarila prakticky bezchybné, ale ani s ňou nemám problém, v tomto žánri ide predsa len o niečo iné. S podobnou zápletkou som sa už stretol vo viacerých filmoch, ale takmer vždy to boli komédie, ktoré sa k tomu stavali len povrchne a s humorom, no toto je úplne iný prípad a toto dospelé pojatie tomu sedí viac. 78% ()
Jednoduchá, ale originální zápletka v téměř dokonalém filmovém balení a s naprosto okouzluící Ryoko. ()
Bohužel, tento film mi vůbec nesedl. Volně plynoucí děj je tady spíše na škodu, než k užitku (sám sobě se teď divím, protože mi většinou nevadí). Zápletka je sice originální, mě však nijak zvlášť nezaujala. Nemůžu jinak a hodnotím 3* a to hlavně za Ryoko Hirosue, díky které jsem to dokoukal až dokonce. Nebýt jí, tak by mé hodnocení bylo rozhodně nižší a možná bych to po chvíli vypnul. ()
Námet ma zaujal, ale vôbec mi nesadol smer akým sa dej odvíjal. Potom čo pri nehode autobusu prizabije matku s dcérou, tak sa duša matky presunie do tela dcéry, ktorá to prežije a telo matky zomiera. Ako sa s touto situáciou vyrovná a ako k tomu pristúpi jej manžel? To je námet hodný na poriadne smutnú drámu. Ale tvorcovia k filmu pristúpili ako ku komédii. Matka v tele dcéry sa so stratou dcéry vyrovná behom minúty filmu a začne rozmýšľať ako si užije nový život. Manžel zase premýšľa nad tým, či si to má s manželkou v tele dcéry rozdať alebo nie. A ja som si celý čas hovoril WTF? Správanie postáv mi vôbec nesedelo. Línia so synom vodiča osudného autobusu a jej vyústenie na mňa bola až príliš nepravdepodobná. Proste smerovanie príbehu ma celý čas sralo. Vtipné scény mi pripadali nemiestne a občasné snahy o zdramatizovanie u mňa tiež nefungovali. Film zachraňujú aspoň herci. Ako vždy roztomilá Rjóko Hirosue v úlohe matky/dcéry a sympaťák Kaoru Kobajaši v úlohe otca. Znova si to ale rozhodne nepozriem a film je pre mňa skôr sklamaním. 5/10. ()
Sci-fi zápletka se záměnou těl a hlavní hrdinka jsou jedinými klady tohoto příběhu, který mě bohužel málem uspal. Příliš dlouhé a příliš nudné. ()
Dlouhé a dá se říct nudné. Ale takové přirozené. Někde mi chyběly city, někte toho bylo moc. Nevyvážené, ale hezké. Ryoko Hirosue snad ani není z tohoto světa. je dokonalá. ()
Nehoda a výměna těl proběhla velice rychle, aby se film Himitsu mohl plně věnovat pouze vzniklým překážkám a problémům ve vztahu, které skrze výměnu nastaly. V řešení jsou problémy jako, zapojení matky v těle Monami do běžného životního rytmu a vztah matky s otcem, přičemž se do něj také zapojuje sexuální potřeba. Dlouholetý pár po sobě touží a chtějí se pomilovat, jenomže tělo je dcery. Co těď s tím? Docela jsem zíral, když zaznělo: „Není to správné, je to tělo Monami.“ S příchozí odpovědí: „Mohla bych použít pusu.“ ()
Ten začiatok sa mi veľmi páčil, krásna zimná krajina a "cesta do neznáma" vo mne hneď nahodili úsmev na tvári. Postava otca mi ale prišla trošku nevýrazná, beriem síce na vedomie, že ťažko sa dá vyrovnať zo stratou tela manželky a duše dcéry, ale i tak, dajako mi tam chýbali emócie a slzy. Postava dcéry / manželky / sa mi ale páčila, v mladom tele sa rozhodla, že si bude opäť užívať život, i keď popri tom tiež nevie ako sa má k svojmu manželovi / otcovi / správať. Celé mi to ale prišlo opäť neskutočne pomalé a naťahované a tá posledná polhodinka mi vôbec neprišla dajako dojemná ... ()
dalsi jedoduchy romanticky netradicny japonsky film. opat postaveny na drobnom no voci beznej realite kontrastnom napade (manzelka sa po smrte prevteli do dcery) a opat jemnost a presnost, aku je mozne vidiet v mnohych jap. romantickych komediach. ()
Na mě působil snímek až moc hřejivě a neupřímně. Stotřicet minut také napínavosti a spádu nepřidalo. Jen aby ho nezahlédl Rob Schneider s touhou vytvořit remake. Žádné další Rob Schneider is Da Derp Dee Derp Da Teetley Derpee Derpee Dump. Rated PG-13, kde se transformuje do někoho jiného vidět netoužím. 65 % ()
Po autobusové nehodě matka s dcerou utrpěly těžká zranění a ovšem pouze jedné se nakonec podařilo přežít. V nemocnici, ležíc vedle sebe, matka zemře a její osobnost se přemístí do těla dcery. Tuto skutečnost prozradí svému manželovi a oba dva ji ponechají v tajnosti. Toť vše na celé mystičnosti filmu. Dále už se Tajemství chová jako poklidné drama. Geniálnost filmu je ovšem opravdu v oné poklidnosti a bezstarostnosti, pod níž se skrývá silné drama a dilema soužití muže se ženou, která je v těle dcery, a to bez okolků. Postupná gradace neschopnosti tohoto soužití výustí v oboustranné zajetí a snahu se z toho vymanit. Dále nebudu spoilerovat, stojí to za vidění. ()
Příjemná, taková decentní a laskavá romantická komedie, zajímavá už svou premisou: Přeci jenom, vztah s milovanou manželkou, jejíž vědomí a osobnost se po smrtelné nehodě přenesou do těla vlastní náctileté dcery, se logicky značně zkomplikuje (zvlášť, když přijde řeč na sex :-)). Tyto peripetie, umocněné tím, že 40-leté ženě se studium a pobyt mezi mladými spolužáky začíná zamlouvat, jsou vtipné a roztomilé. V poslední půlhodině pak začíná přímý útok na slzné kanálky, mně ovšem přišla spíš rozvláčná a překombinovaná (což však pěkně objasnila závěrečná pointa). Velmi dobré 3. ()
Tenhle film má všechny prvky, který dobrý japonský film musí mít. Je místy groteskní, místy vážný, místy dojemný, ale především velmi civilní. A to i přes velmi fantaskní zápletku. Dvakrát jsem se přistihnul, jak se pousmívám z toho úsměvu Ryoko Hirosue, ten je prostě odzbrojující. A ona sama zaří a hodnocení filmu je z velké části její zásluha. Je třeba říct, že začátek je nevychytaný, protože rodiče vůbec neřeší, že jim umřela dcera a jsou totál v klidu. Naštěstí to byl jen začátek a dál už se to nerozebíralo a tak jsem to na v pohodě zapomněl. Ale závěřečná scéna? To čekal málo kdo, myslim :) Každopádně až vám bude trochu smutno a budete se chtít podívat na něco voňavého, protknutého slunečním svitem, Secret je ten pravý film. ()
Vzhľadom na to, že som očakaval presne opačny koniec zapletky, bol som dosť prekvapeny. Veľmi dobre, ale predsa len chybala štipka k dokonalosti. ()
Ten konec.. Ach ten konec... Ryoko je.. bohyně ()
Dobrá zápletka, dobrá hudba, naivne dobré herecké výkony, prosto dobrý film, ktorý má hlavu a pätu. Pomaly sa rozvíjajúci dej, trochu dlhšia stopáž, ktorá ale vôbec nie je na závadu, že si človek až zvykne na túto neobvyklú rodinku a nejak mu prirastie k srdcu. Takmer všetko za 5*. Avšak úplne ma zarazili chýbajúce city po strate dcéry / manželky (???). Nebyť tohto momentu, bolo by to bezchybné. Plus sa pridávam k zástupu nových fanúšikov okúzľujúcej Ryoko Hirosue. ()
Reklama