VOD (3)
Obsahy(2)
Režisér Tomáš Vorel vytvořil svůj celovečerní experimentální debut Pražská pětka se členy věhlasných pražských netradičních autorských divadel. Soubory ve filmu prezentovaly vlastní poetiku a styl prostřednictvím pěti povídek různých typů, propojených satirickým komentářem odborníka dr. Milana Šteindlera, CSc. (Bontonfilm)
Recenze (220)
První povídka o rodinném výletě na Karlštejn celkem nadprůměrná, střílející děcka otravná, skřítek nadbytečný, představitelé rodičů výborní. Druhou "povídku" jsem nějak nepobrala, koukalo se na to sice hezky, ale začlo to nudit ještě před tím než to zkončilo. Třetí veršovaná povídka průměrná, některé verše až trapné, děj budiž. Čtvrtá tancovací "povídka" taktéž průměrná, choreografie pěkná, jen se mi to opět zdálo trošku delší než by bylo zdrávo. A to nejlepší na konec - pátá povídka parodující socialistické brigádníky a venkov, ta byla bezchybná, pobavila mě ze všech nejvíc a časem se na ní ráda kouknu znovu. Podtrženo, sečteno: 4* (nebýt první a poslední povídky, bylo by mé hodnocení nižší). ()
Skřítku, milý skřítku, kam stále pospícháš... :-)) ()
Základní škola, 1988, a povinně do kina. A tam Pražská pětka. Absurdistát té doby, nikdo tomu moc nerozuměl, nebo nechtěl, ale do dneška se k tomu vracíme. Je to divný, nesourodý, v tý době jedinečně ujetý, odvážně jiný, a zamotaný tak, že ani tehdejší funkcionářští recenzenti ( nebo snad ještě cenzurenti) se neorientovali jestli to pustit nebo ne. Bylo víc takových zvláštností které patřily do té doby a nějakým zázrakem se vežraly do mozkových útrob tehdejšího diváka a přežili vcelku zvesela do dnešní doby, mimo jiné Kopytem sem.., ale to je příběh na jinou stránku. Pražská pětka je bezesporu hodně dobrá, a úspěch těchto filmů je i v tom, jak nás, pamětníky dokážou sebrat a vrazit zpátky do tý zvláštní doby, která ať to bylo jak bylo, má v sobě zvláštní kouzlo. To totiž lidi ještě žili. ()
Mně se naopak líbí, že je každá povídka úplně jiná. O nějaké nesourodosti bych určitě nemluvil. Nejlepší je první a poslední povídka, ta taneční je taky celkem dobrá. Naopak povídka o údržbáři je trochu divná. Celkově se mi velice líbila hudba. Podobných filmů by určitě mohlo vzniknout více. ()
Jako celek je to dosti nevyrovnané, ovšem poslední povídka je naprosto skvělá. ()
Problemem tohoto filmu neni ani tak to, ze by mely jednotlive casti ruznou kvalitu, jako spis to, ze jsou tyto casti z absolutne ruznych zanru. Komu se bude libit uvodni Cesta na Karlstejn, jenom tezko zkousne nasledujici umelecky balet a tak dale. Celkove uz jenom kvuli tomu Karlstejnu se to ale vyplati videt. Zajimavy na filmu je cas vzniku - je div, ze neco takoveho vzniklo za komunismu a dostalo se do kin (film mel dokonce kladnou recenzi v ABC...). Jo jo, komunismus uz v roce 1989 doklepaval. ()
Nejlepší jsou jednoznačně pantomimická první povídka a poslední od mistrů ze Sklepa (hlavně Šteindler, Tomáš Hanák a paní učitelka Jana Kusiaková). Oldův večírek je taky zajímavý ale mě osobně už recitovaná forma po chvíli vadila. Zbývající dvě už jsou dost abstraktní a osobité projekty, nicméně taky zajímavé... ()
První povídka ****, akorát netuším, co má Vorel pořád se skřítky. Druhá povídka o ničem - *. Třetí docela ušla, ale nic mimořádného **. Čtvrtá šla opět mimo mě *. No a povídka na brigádě to vše zachraňuje. Jinak než za plný počet se ani hodnotit nedá. Takže poslední povídka *****. ()
"Důsledným dopíjením piva za úsporu ječmene!" Velmi podařený experimentální pořad (dílo, mozaika, ... prostě filmem se mi to příčí nazvat), který spojují lidé, místo a doba. Jednotlivé části vtipně uvádí hlasatel Milan Víťa Štaindler. Nejvíce se mi líbil melodram divadla Sklep Na brigádě! (zejména zanícené proslovy paní učitelky - vidět je vytržené z kontextu, tak to tipuju na dovolenou s Andělem) a groteska Směr Karlštejn (codename Kesta na Carlštejn:) - první setkání se skřtíky), o něco méně Barvy (ačkoliv to je dáno tím, že na plátně tanec opravdu nemusím - takže je to vlastně úspěch a Barvy bodovaly vizuální stránkou a masem umění;)) a Oldův večírek (z toho na mě dýchala atmosféra Kouře). Nejslabší dojem ve mně zanechalo divadlo Kolotoč kusem Bersidejsi. Co se mi líbilo snad v každé pětině byla hudba. Takže tři a půl, spíš čtyři. ()
Tenhle divadelně-filmový slepenec je poněkud nesourodý - zatímco neměli chybu Šteindler, groteska o Karlštejně a působivé představení pod názvem Barvy, to zbytku se to moc říct nedá a většinou jsem se u něj nudil (i u zde tak opěvované poslední povídky). ()
Přííjemné překvapení. Tady jsem poprvé poznal, co si mám představit, když se řekne divadlo Sklep a herec Tomáš Hanák. Je fakt, že povídky nejsou kvalitativně moc vyvážené, ale ta poslední "vesnická" je bombastická. Celkově 3 hvězdy. ()
Ne všechny povídky stojí za to, ale v každém případě jde o naprostou klasiku divadla Sklep a o srdeční záležitost :-) ()
1. povídka: 20%, 2. povídka: 0%, 3. povídka: 60%, 4. povídka: 80%, 5. povídka: 100%. Dohromady to jsou slabé tři hvězdičky... ()
První excelentní povídka má krásných 5 *. druhá 1*, třetí 2*, čtvrtá 2* a pátá dělnická si zaslouží 4*. Aritmetickým průměrem se tedy dostanu na celkové hodnocení 3*. Nejvíce mě dostala asi scéna v putyce v první povídce. Si asi dlouho nedám v knajpě limču. ()
Nepřekonatelné. Neuvěřitelné, že se to za komančů vůbec podařilo natočit a pak i dostat do kin. Závan svobody v té šedivé době. 5 velmi rozdílných mladých divadelních souborů - Sklep, BJ Křeč, Kolotoč, RS Vpřed a Mimóza se spojilo pod taktovkou Tomáše Vorla a vytvořilo záznam své doby, který těžko může působit jako vyvážený celek. Od roku 1948 do roku 1989 však něco takového naprosto nemyslitelné a o to větší to byl zázrak. Prostá věc - natočit si co chcete, dostat na to od totalitního státu peníze, udělat z toho celovečerák a ještě stihnout nadchnout vlastní generaci. Za to všechno můžeme poděkovat Věře Chytilové, která to na rudém Barrandově svou neústupnustí prosadila. ()
Dve hvezdy za dve dobre povidky + pulhvezda za Dr. Milana Steidlera, CSc. Prvni a posledni povidka naproste lahudky, druhou uz si ani nepamatuju, oprava topeni uchazejici a Barvy? To jako co to bylo? Jakozto holku me nahy baby fakt nenadchly a celou dobu jsem jen tise sedela a cekala, jestli z toho neco vyleze. Sexy Cowboy Hanak to nastesti zachranil. ()
Na tu dobu skvělý film, který přiblížil originální tvorbu tehdy českých avantgarních divadelních souborů Sklep, Křeč a Mimoza, jež si vypracovaly svébytnou poetiku. Také někteří protagonisté později výrazně obohatili tvůrčí potenciál české kinematografie. ()
Po první povídce jsem vypnul. Některý věci mi zkrátka hlava nebere... Edit: Tak mi to nedalo a ještě jsem to s Pětkou zkusil. Karlštejn 20%, Bersi 0%, Večírek 10%, Barvy 5%, Brigáda 40%. Tato forma umění jest pro mě (krom brigády) naprosto nestravitelná. 15%. ()
Dokonalá první povídka Cesta na Karlštejn a samozřejmě také ta poslední "vidlácká" s Tomášem Hanákem. Ostatní tři kousky jsou podivné, mě nic neříkající umění. ()
Experimenty jsou holt takové. Můžou člověka pobavit, zaskočit nebo zhnusit. Sklepáci ovšem neexperimentují. Ti roztáčejí kolotoč, ze kterého se nedá za jízdy vystoupit. A to je dobře. Pět * nikoli od začátku do konce, alébrž za začátek a konec. ()
Reklama