Režie:
Domee ShiKamera:
Mahyar AbousaeediHudba:
Ludwig GöranssonHrají:
Rosalie Chiang, Sandra Oh, Maitreyi Ramakrishnan, Orion Lee, Wai Ching Ho, Lori Tan Chinn, Sherry Cola, James Hong, Jordan Fisher, Finneas O'Connell (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Příběh filmu pojednává o třináctileté dívce Mei Leeové, která se samovolně proměňuje v obří červenou pandu, ale jen když příliš rozrušená, což je bohužel prakticky neustále. Dívku Mei navíc silně znervózňuje její až příliš starostlivá maminka Ming, která se od své dcery téměř nikdy nevzdálí. (Falcon)
Recenze (194)
Toto sa Pixaru nepodarilo. Nesympatické postavy na čele s malou otravou sú najväčším problémom tohto filmu. A kam zmizla hlboká myšlienka, nad ktorou sa zamyslia aj dospeláci ako je u Pixaru zvykom? A tá nová animácia mi tiež až tak nesedí. ()
8/10 Pixar opět potvrzuje,že co se týče animáků,patří mazi špici.Ano po příběhové stránce to sice není takový tah na branku jako v případě Vzhůru do oblak,Duše a V hlavě,ale sakra na to že se jedná o debut této režisérky,je hrozně cítit osobní otisk a funguje na jedničku.Hlavní hrdinka Mei,která tu prochází pubertou,tak jako každý z nás,je v pohodě,stejně tak její kamarádky a rodina.Nejsilněji tu však funguje vztah s matkou,krásná animace a celkem slušně emoce i opět jedinečné poselství,jediný maličký problém mám s humorem,kde místy drhne,ale jinač skvěle odvyprávěný příběh o dospívání od skvělého studia s lampičkou.Jo a proměna v pandu a celá mytologie okolo této proměny taky palec hore. ()
Strašně hektické, pro děti až chaotické. Něco mi říká, že to není pro děti přímo určené. Hlavně na začátku se dějí věci, kterým děti nebudou rozumět. Prý začínají červené dny. 😄 Zde se ukáže k čemu jsou přátelé, a co přátelství dokáže. 👍 Animace výborná. (Dnes již zcela běžné.) Prostorový zvuk výborný. Humor je zde spíše pro dospělé. Nápad dobrý. Soundtrack super. Poznámka: Film uteče jako voda. Poznámka: Po skončení titulků, následuje ještě krátká scéna. Doporučuji. Hvězdiček 4 ()
Příběh: 6/10; Akce: 7/10; Humor: 7/10; Animace: 9/10; Atmosféra: 8/10; Hudba: 8/10; Napětí: 6/10; Zábavnost 7/10; Dabing: 8/10. 7/10 ()
Moc nechápu, že tomu dá někdo odpad, když filmy jako Frozen nebo Tangled jsou tak dobře hodnocené, přitom jsou podle mě naprosto nesnesitelné. A když to někoho tak strašně štve, jak tady někteří píšou, tak proč na to vůbec čumí? Běžně film po chvíli vypnu, když už od začátku vím, že by mě jen nasral. Jasně, i tohle mělo své chyby, ale líbilo se mi to. Bylo to milé, dojemné, holka nebyla zdaleka tak otravná a děsná, jako všude čtu, spíš jsem s ní často soucítila. Matka mě zpočátku dost štvala, ale nakonec jsem ji taky chápala. Teenageři tu byli vykreslení jako megatrapní, nesnesitelní pakoši, ale co naplat, takoví prostě jsou, to vídám kolem sebe pořád. Přišlo mi to docela fajn pro trochu větší děti, ale ne zas nutně třináctileté (ti už se dívat fakt asi nebudou). Třeba pro desetileté, ať vědí, co je brzy čeká. Přišlo mi trochu divné, že se třináctileté holky můžou tak podělat z boybandu, na které já letěla tak v šesti, sedmi letech (ve třinácti jsem poslouchala už Metallicu a Panteru), ale budiž. S Bieberem to taky nějak takhle nejspíš bylo, jen se s tím zrovna já neztotožňuju. A nejsem si jistá, jestli je to zasazení do roku 2002 šťastná volba, protože ty desetileté děcka nebudou vědět, co je tamagotchi nebo cédéčko. Pro dospělé, vyrůstající v té době (přesně jako já, v roce 2002 mi bylo 10-11 a tamagotchi jsem měla a mám ho doma doteď a pořád funguje) to bude zase docela milé. Animace se mi úplně nelíbila, ale nebyla ani špatná. Mám ráda tyhlety výchovné pohádky, co nejsou jen o debilních princeznách, co celý film zpívají debilní písničky, aby nakonec udělaly úplné hovno (viz Frozen), tohle dá člověku mnohem víc. Vlastně jsem se podívala proto, že jsem na internetech několikrát četla, jak se proti filmu bouří američtí křesťanští rodiče, že to je dílo Satanovo, protože to jejich dokonalá, křesťanská děcka nabádá k rebelství a ukazuje to, že je v pohodě, když se holkám ve třinácti líbí kluci (mohlo být hůř, mi se ve třinácti kluci nelíbili, nýbrž tak čtyřicátníci) a ještě je to o Číňanech (což je asi ten největší problém, protože animované pohádky by se asi měly točit jen o bílých heterosexuálních křesťanech). To jsem si nemohla nechat ujít ()
Mei je sympatická představitelka reprezentující začátek dospívání, kdy se dítě přemění v puberťáka s širší škálou emocí a větším porozuměním. Partě kamarádek nechybí dětská naivita a strach z nenaplněných snů. Nákres party pubertálních kamarádek je naprosto skvělý s důrazem na přesně ty správné věci a maličkosti. Od kluků, tajných deníčků, hudební idoly až po bláznivé záliby a tajnosti. Každá z čtveřice kamarádek má naprosto specifické chování, které působí reálně. Jako příběh o přátelství se mi film moc líbil. Ale jako komentář na generační rozdíly a emoční trauma způsobené výchovou je v porovnání s loňským Encantem méně úspěšný a rozhodně ne tak hluboký. Navíc se příběh soustředí na jinou kulturu, která bývá často stereotypizovaná. V mém případě film až moc často podtrhával stereotypy, které čínskou a celkově asijskou výchovu obklopují, ale jelikož nepatřím k etniku a vyrůstala jsem v typicky středoevropské rodině, nemohu kulturní přešlapy (?) až tak moc posuzovat. Ale dle mého názoru rodinnou atmosféru vykreslují mnohem lépe V hlavě či Coco - dva Pixarové snímky, které rodinné drama vykreslují mnohem hlouběji. Ale i tak je snímek zábavný, dojemný a rozhodně se nebudete nudit. ()
Skvělý animák, který jsem si užila od A do Z. Od vizuálu, skvělý děj, až po soundtrack, který si nyní zpětně pouštím, protože je chytlavý. 4town by jako boy band totálně prošli a já se nestydím říct, že bych si je pouštěla na plné pecky. Tolik k soundtracku, nyní přejdeme k ději. Opravdu mě mrzí, že má Turning Red na čsfd takové nízké hodnocení, protože má dle mého hodně, co by mohl nabídnout. Turning Red není pouze příběh o dívce, která si prochází pubertou a je zblázněná do popové chlapecké skupiny. Příběh nám rovněž ukazuje pohled na asijké rodiny, na jejich zvyky, chování, ale také problémy mezi generacemi a snaze nezklamat své rodiče potažmo celou rodinu. A věřte mi, opravdu vím, o čem mluvím, protože mám sama asijské kořeny. Nejednou mi málem ukápla slza, když jsem ve filmu zahlédla problémy, se kterými se Mei jako představitelka "banánových dětí" potýkala. Film bych však nenazývala dramatickým či depresivním. Právě naopak, Pixar a Disney nám nadělili opravdu skvělý koktejl scén, kde jsem se kolikrát ze srdce zasmála, kroutila očima nad trapnýma situacema, etc. Zároveň se jim však jako ve všech jejich animácích povedlo předat důležitou myšlenku, která se tentokrát týkala sebepřijetí, lásky v rodině a změnách, kterým se lidi bohužel nikdy nevyhnou, na druhou stranu nemusí znamenat, že se jedná o něco špatného. Celkově hodnotím film velmi dobře a pokud budete moc, mrkněte na něj. ()
Bál jsem se, že po Duši mě už Pixar nemůže výrazně dostat a jsem hrozně rád, že mé obavy byly totálně zbytečné a Pixar zůstal Pixarem i nadále. ()
"Jednorazova animovana ziletka". Hystericka, druho-diviznymi pixarovskymi animatormi vytvorena, rychlo-objednavka pre Disney+ s ADHD/epileptickymi strihmi a otravnym skrizenim americkej (dievcenska emancipacia, idolizacia chlapcenskych skupin, socialne siete, prachy) a cinskej (cistota, ochrana zvierat, rodina a jej tajomstvo) kultury. Vdaka Bohu, ze tam extremne netlacili "cernochov". Jedine, co vytrhne z polo-letargie su na takyto infantilny animak silne referencie na "vlozky" a "sexualnu pritazlivost" a ako vzdy premakana "lampickova" animacia. ()
Velke sklamanie… Asi najslabsia pixarovka… Skoda, ocakavala som viac… ()
Príbeh o vzťahu v rodine, ako je Pixaru zvykom s hlbším presahom. Na také popoludnie s deťmi, keď ako dnes prší ako stvorené. Čo sa týka animáku samotného u Lucy, ktorú som videl od Pixaru ako poslednú, som sa o trochu bavil viac. Asi stále od Pixaru čakám niečo viac, to čo mi dalo V hlave alebo Duša z tých novších počinov, alebo Rodina na baterky od konkurencie, to bola jazda. Takto sa jedná o priemernú Pixarovku, ktorú môžem odporúčiť, ale keď očakávate to najlepšie, budete asi sklamaní. ()
⭐️⭐️⭐️Klasická pohádka o dospívání, kde je puberta oděna do kožíšku pandy červené. ()
Příběh třináctileté Mei Lee, která prochází pubertální „proměnou“ je infantilní snad v každém ohledu. Od ztřeštěných hlavních hrdinek přes twerkování až po fikční klučičí kapelu 4*Town, která až nápadně připomíná The Backstreet Boys a BTS. Korunu bizarnosti snímku nasazuje jindy skvělá pixarovská animace. Třpytící se „cute“ očička, přepálený vizuál a našpulené rtíky. Co je moc, to je moc. Hlavní motiv filmu není nijak originální. Vztah matky s dcerou je zkrátka nadčasové téma, které neurazí. Proměna ovšem otevřeně mluví také o menstruaci, což by od animáku čekal jen málokdo. Za to si snímek zaslouží palec nahoru, jelikož menstruace a vše s ní spojené je stále ještě pro většinu společnosti tabu. Veškerá serióznost se ale utápí v množství gagů, které působí prvoplánově a místy až trapně. Přestože je Proměna film o dospívání, o poznávání svého nového já a o vyrovnávání se s bouří emocí, které provázejí pubertu, Pixar tentokrát nedokáže diváka zaujmout natolik, aby se příběhu poddal, sžil se s ním a emočně na něj zapůsobil. Svůj díl na tom mají i šablonovité postavy postrádající hloubku. Samotná Mei Lee je jednou z nejotravnějších a nejnesympatičtějších hrdinek vůbec. Nedostatečné propracování se netýká pouze postav, ale doplácí na něj i příběh. Je škoda, že autoři nevyužili potenciál originálního prostředí torontského Chinatown či se více nezaměřili na čínskou legendu, ze které ona bájná panda červená pochází. Proměna možná měla ambice stát se oddechovým rodinným snímkem s přesahem, realita je ovšem taková, že cílová skupina snímku je hodně specifická. ()
Děckám se to líbilo, takže film účel splnil. Já se také nenudil. Prostě vtipně podané dospívání dívky. Nakonec kompromisem dáváme 4* ()
Za mě super film pro děti...i já sem se upřímně zasmála (myšleno v dobrém slova smyslu). Konečně něco, kde není nikdo gay, lesba, transgender nebo gender neutral. Prostě fajn příběh o puberťačce, která se potýká s každodenními problémy a jedním speciálním LOL. Pokud se hodně soustředím, je tu nejspíš plánovaná relevance k ženskému dospívání, každopádně je to fajn vysvětleno a vlastně to ničemu nevadí, ba naopak. Ráda se na to podívám za rok znova, což se mi u spousty ostatních filmů málokdy stane. ()
Slaba pixarovka, neskutocne slaba ()
Jedna z nejslabších pixarovek. Jakkoliv je nápad s pandou a rodinnou kletbou svěží a neotřelý, tak naopak multikulti mix a výkřiky na téma "měníš se v ženu", "najdi sám sebe" a "rodina je nade vše" byly tady opravdu nudné a táhly celý film dolů. ()
Bruh ()
Upřímně si nevybavuju pohádku, kde by mi hlavní postava přišla tak nesnesitelně otravná. Je to průměrný animák o dospívání, kde akorát ta přeměna je zabalená do chlupatého pandího kožichu. Ale ani to z hlavní hrdinky nedělá více snesitelnou postavu. Nezanechalo to ve mě žádný pocit nostalgie, roztomilosti nebo nějaké pohody, jako jiné animáky. Tenhle styl, kdy se animák snaží diváka vychovávat je zkrátka přešlap. Tohle se prostě nepovedlo. ()
Emoce-vtip-akce. Emoce-vtip-akce. Emoce-vtip-akce. Emoce-vtip-akce. Už se nudíte? Na YouTube je krásný, krátkometrážní animák. Je jednoduchý, kreativní, emoční a řeší důležité téma. Dostal jednoho Oskara a to je vše. Natočila ho jedna čínsko-kanadská režisérka. Ta samá režisérka natočila ještě „velkej“ film. Víte jaký je problém velkých filmů? Potřebují být vtipný, rychlí, jednoduchý a složitý zároveň, potřebují velké finále a hromadu gagů. Potřebují se líbit všem, potřebují vydělat peníze. Já vím, ten film je normální, průměrný animák, ale podle mě, je to fakt škoda. A možná jsem jenom snílek, který vidí všechno jednoduše, ale stejně bych se chtěl zeptat. Co takhle dělat filmy míň „velký“? ()
Reklama