Režie:
Darren AronofskyKamera:
Matthew LibatiqueHudba:
Rob SimonsenHrají:
Brendan Fraser, Sadie Sink, Hong Chau, Ty Simpkins, Samantha Morton, Sathya Sridharan, Huck MilnerVOD (3)
Obsahy(2)
Lidé jsou úžasní. Tento nakažlivý optimismus je superschopností Charlieho. Vidí v lidech jen dobro a v nás tak probouzí empatii. Téměř tří set kilový osamělý učitel, ztvárněný miláčkem publika Brendanem Fraserem, se snaží najít cestu zpět ke své dceři Ellie (Sadie Sink). Pod tíhou vlastních traumat se jen složitě vyrovnává s minulostí, uzavřel se ve svém bytě, stresové situace řeší přejídáním, ale na půdorysu svého třípokojového bytu je majákem dobra pro sebe i své okolí. (Aerofilms)
(více)Recenze (451)
Velmi příjemně civilní a komorní, kdy se celý film omezíme na prostor jedné místnosti, což je vlastně i celý životní prostor hlavní postavy, do které se převtělil (ačkoliv ne až tak moc, časy Mumie jsou vážně pryč) Brendan Fraser, který tu zažívá svůj velký herecký comeback. Ve Velrybě je od začátku jasné, že se tvůrci snaží přenést na diváka co nejvíce emocí a to se také daří, a vše pak eskaluje do skoro až mystického závěru, kdy přesně cítíte to souznění a napětí mezi postavami. ()
Neznášam filmy cielene vyrábané na objednávku oscarovej komisie. Velryba všetky tieto filmy stelesňuje priam ukážkovo. Je tam úplne všetko. Snaha vyvolať súcit nad morbídnou obezitou počas úpadku "fat positivity" hnutia. Povinné zastúpenie nebielej rasy tentoraz v podobe aziatky, samozrejme adoptovanej bielymi rodičmi. Hlavná postava zastupujúca záujmy lgbt propagandy pretože čo už môže byť horšie než sa narodiť ako homosexuál, nepochopený spoločnosťou, pre ktorého láska znamená mnohonásobne viac než si dokážu obyčajní smrteľníci predstaviť. Nechýba ani prvok tzv. božskej relikvie, pretože to k tomu samozrejme patrí. Pridajme manželku hyenu, ktorá z nejakého nepochopiteľného dôvodu nedokáže s nadšením akceptovať novú sexuálnu identitu svojho muža. A samozrejme nesmie chýbať snaha o nápravu disfunkčného vzťahu s vlastným rebelujúcim potomstvom. Celé to zabalíme do atmosféry izby, osvietenej výhradne nočnými lampičkami, pridáme zvuk padajúceho dažďa a ocenenie za najlepší herecký výkon si odnáša chudák Fraser, ktorého herecký talent tvorí jedinú pridanú hodnotu tohto filmu. Celá táto mustra je už tisíckrát obohraná platňa a holyvúd by sa mal konečne zamyslieť a nájsť odvahu vystúpiť z tohto bahna, v ktorom sa topí už príliš dlho. ()
i hrouda sádla má city, vole..! Místy jsem si nebyl jistý, jestli na Brandena použili opravdový "fat suit" nebo se jednoduše vyžral tak moc, že doslova svoji roli zahrál naplno. [tak furt lepší než Zamilovaný profesor, že..?]. Aronofsky je jeden z mnoha režisérů, kde každý film znázorňuje jeden ze sedmi smrtelných hříchu lidstva, jako je; Pýcha, Obžerství, Lakomství, Závist, Hněv, Smilstvo a Lenost, a Velryba je zatím z jeho nejlepších filmů, hned po Rekviem za sen, kde tentokrát čerpá jen realitu amerického hendicapu č.1 - obezity, kde není ani třetina obézní, ale třetina je morbidně obézních, kde po ulici potkáte fakt vyžraného 300 kilového plejtváka, neboli obēsus erectus, neboli taky předek pravěkého mastodonta, jak zběsile, ale furt pomaličce lapá po dechu, a po cheeseburgeru v McDrive, samozřejmě že s elektrickým vozíkem. Nejdospělejší film režiséra, a za mně životní role a comeback Brandona Frasera. Filmy z podmořského světa jsou celkem fajn.. ()
Docela slušně natočený a výborně zahraný drama o přejídání odehrávající se v jediném domě. Ve filmu se najde několik silnějších momentů, které vždy skvěle podtrhne velmi dobrý hudební doprovod. Co mi však nesedlo je příběh a jeho celková pointa. Nejspíš za to může přehnanost a nevěrohodnost všech scén s dcerou, na které stojí většinová část příběhu. Myslím si že stejného a mnohem uvěřitelnějšího výsledku šlo dosáhnout i s o dost umírněnějším pojetím. Takže i přesto, že Brandon Fraser a Sadie Sink hrají naprosto fenomenálně tak nemohu filmu dát více než silnější 3* 68% ()
Nějaký ten film už jsem ve svém životě viděl, ale takové herecké zmrtvýchvstání, ty vole, to se jen tak nevidí! Fraser byl v podstatě profesní mrtvola, pohřbeny six feet under, červy ho žraly a potom jako toto? Uff, hluboce smekám. Jistě, namaskovaný (BRAVURNĚ!), přesto geniální herecký výkon. Jeden z těch, u kterých nikdo nemůže ani pípnout... Co se týče zbytku, celkem to jde, je na tom hodně poznat divadelní základ (neříkám, že je to špatně), ta dcera šla podle mě napsat i zahrát líp, ale což, Brandon Fraser to stejně všechno převálcoval :-) 85% ()
Dosť nepríjemný film, hlavne na pohľad, keďže sa hlavná postava často ani nezmestí na širokouhlú obrazovku a počas filmu asi štyrikrát takmer zomrie pri úplne bežných činnostiach. V jednej tmavej zatuchnutej miestnosti sa riešia rodinné vzťahy, filozofické a náboženské otázky, literatúra, až som občas zabudol na váhu veľryby. Zdalo sa mi, že počas filmu nejako málo jedol, preto si to pred koncom vynahradil. Film je divadelná hra na obrazovke a pre lepší dojem by som privítal menej filozofovania, menej misionára a viac scén s dcérou, tá bola, ako povedal pán veľryba, jednoducho úžasná. –––– Oba jsme odvedli svý. Já ji vychovala, ty jí dáš peníze. Víc jsme dělat nemohli. ()
Silný příběh, výborný herecký výkon B. Frasera. Největší podpásovka byla, když hned po závěrečné scéně v kině rozsvítili světla a já si musela utírat sopl. Už to asi nepotřebuji vidět znova, tu depku si s sebou ponesu ještě týden. ()
Už dlouho se žádnému filmu nepodařilo ve mě vyvolat tolik smutku, lítosti a soucitu, a o to větší překvapení pro mě je, že to dokázal právě Darren Aronofsky. Uvědomuji si, že je to velmi uznávaný režisér, ale jeho filmy nepatří zrovna mezi mé oblíbené, a nemívám potřebu se k nim vracet (kromě Requiemu za sen). Pravděpodobně ani tento film nebude výjimkou, ale rozhodně mě oslovil víc, než jeho předchozí počiny. Kromě velmi podmanivé hudby, tento film stojí hlavně na hereckém výkonu Brendana Frasera, který je neskutečný... vezmeme-li v potaz, jak kvůli omezeným možnostem pohybu těla vše utáhl hlasem, obličejem, výrazem, mimikou, očima... ten výkon byl neuvěřitelný. Sadie Sink je nepochybně talentovaná mladá herečka, ale bohužel mi její postava nebyla sympatická. Samozřejmě chápu, kde pramení její vztek, zlost, zahořklost, možná i nenávist... ale nenašla jsem si k ní bohužel cestu. Od začátku do konce byla zlá a náznak udobření v poslední vteřině filmu mi k obměkčení nestačil. I přesto se jedná o zajímavý a neotřelý počin, který se mnou emocionálně dost mával. ()
Darren Aronofsky má u mě osobně velký respekt a to nejen kvůli tomu, že je to sakra dobrý režisér. The Whale je komorní, intimní drama, které ve vás evokuje jak devastující, tak láskyplné emoce. Brendan Fraser v hlavní roli exceluje, což potvrzuje vyhraný oscar za nejlepšího herce v hlavní roli a Sadie Sink po jeho boku je čistokrevný talent. Mezi nimi je tak viditelná a hmatatelná chemie mezi, že se od ní nelze odtrhnout. Nutno podotknout, jakou sílu zde mají dialogy. Ty postupně gradují až do nesmírně emočního konce, po němž jsem si společně s lidmi v kině stoupl a začal se slzou v oku tleskat. ()
''I am sorry that I fell in love.'' ()
Velryba je vážně dobře natočená konverzačka s neskutečně originální postavou. Ten film má co říct a říká to dobře, byť se tvůrci nevyhnuli přílišnému tlačení na emoce. Kdyby ubrali, bylo by to na plný. Jako divák nemám rád, když mě režisér do určitých emocí nutí. ()
Mám radost, že konečně můžu dát nějakému filmu s čistým svědomím plný počet hvězdiček. Film mě naprosto pohltil. ()
Jedna z lepších tohtoročných Oscarových komorných drám, ale málokomu by som ju vyslovene doporučil. Whale je natočená z väčšej časti v 1 dome (že je predloha divadelná hra ma vôbec neprekvapuje) a vystačí si s pár hercami. Príbeh o zajedaní traumy a problémov je cca taký ako som čakal: film sa snaží ždímať emócie z diváka čo to dá, atmosféra je melancholická, depresívna, ale vďaka postave večne optimistického profesora Charlieho (Fraser) miestami i trošku pozitívna. Z postáv je každá jedna poznamenaná nejakou traumou alebo tragédiou z minulosti, ktorú si so sebou dodnes nesie, sebaľútosti a spomínania na minulosť je veľa. Dianie sa sústredí len na Charlieho a divák ho bude chvíľu ľutovať, neskôr nenávidieť, odsudzovať, občas sa mu bude hnusiť. Emócií film dokáže vyvolať naozaj veľa, pričom vrchol je samozrejme záver (slabšie povahy si isto poplačú), osobne však mám s ním jeden problém. Práve vďaka tomu, že koniec nie je neodvratný a stačilo by "len" využiť dostupné zdroje spraviť niečo so svojim životom a zmeniť status quo, som mal pocit, že film v závere emócie vyvolával umelo a samoúčelne. Vďaka výbornému Brendanovi Fraserovi, ktorý predviedol naozaj veľmi kvalitný výkon (Oscar zaslúžený, podobne ako ten za masky a kostýmy) a vlastne aj ostatným hercom (Sadie Sink, či Hong Chau) sa to však na jedno pozretie dalo v pohode vydržať. Aronofsky ako režisér podobné "ťažké" filmy zvláda a aj pri tomto myslím odviedol to, čo bolo zámerom. Celkovo však Whale na viac ako spokojné 3* nevidím a ani necítim. 60% ()
Internetem vymodlený a opěvovaný návrat Brendana Frasera je dle mého vyhypovaný a přeceněný. Ano, je to asi správný herec na správném místě, který pro roli jistě čerpá z vlastních zkušeností, ale i tak ve filmu nepředvádí žádný divadelní majstrštyk. Co se režisérské stoličky týče, Darren v podstatě nemá co režírovat a po řadě finančních propadáků prostě musel udělat film na jistotu, aby mu filmový průmysl nezavřel v budoucnu dveře. ()
Ten film je všechno možné jenom ne průměrný, přesto má ode mě průměrné hodnocení. Proč: První třetina mě skoro nadchla. Líbila se mi ta trocha filosofování, civilní pojetí, hudba, kamera, říkala jsem si, jak to po stránce kvality vyčnívá nad většinou filmů, co se točí. V druhé třetině se to zacyklilo a přestalo se to posouvat. Z původní svěží úvahy se stala mantra a sípáni a přežírání začalo být okoukané. V poslední třetině jsem začala zívat a těšit se na konec toho utrpení. Bohužel závěr, kýčovitý, přeumělkovaný a patetický, odstřelil ten film do pásma filmů, které už nechci víckrát vidět. ()
Ne, ne, ne a ne. Odmítám litovat člověka, kterej si za všechny svý problémy může sám, a nerozumim, proč se mě k tomu Aronofsky snaží donutit. Čekal jsem provokativní píchnutí do body positivity narativu a místo toho jsem dostal melodramatickej kalkul, navíc opět protkanej nesmyslnejma biblickejma motivama. Musim ale Aronofskymu přiznat, že ta Pepsi se mi v kině pila těžko. A teď mě omluvte, jdu si zaběhat. Liz: "What the fu*k do you think it is? It's a fat-guy wheelchair!" ()
Bolestivý film o vykoupení... Tolik toho o lidech vypovídá! Jeden z mých nejsmutnějších, ale nejsilnějších filmových zážitků poslední doby. Srdcervoucí film, ale zárověň plný naděje. Pan režisér brilantně zrcadlí lidské pocity a stav lidské duše. Jeho Velryba si zaslouží velkou úctu a uznání a všechny Oscary. ()
Velryba je ten typ filmu, stojící prakticky jen na výraznosti ústřední postavy a výkonu herce do ní obsazeného, no a v obou těchto ohledech dosahuje snímek Darrena Aronofskyho maximální kvalit, takže je skoro až nemožné nepovažovat tuto podívanou za opravdu působivý a silný snímek. Navíc pan režisér zde prokázal svůj tvůrčí um o to víc, že přestože obsahově, respektive co se zápletky týče, nenabízí Velryba kdovíjaký zážitek, či ještě přesněji řečeno, se tam toho vlastně ani příliš moc neděje, a že se celý film odehrává pouze v jednom bytě za účasti čtyř herců, tak snad ani na minutu po dobu svého trvání nenudí, čemuž divák vděčí především za přítomnost skutečně působivých dramatických scén, plné emocí, silných dialogů a samozřejmě již zmiňovaného hlavního hrdiny, kterého lze označit za opravdu ojedinělého, nápaditého a především zajímavého, prostě skvěle napsaná a vygradovaná postava, která vážně dokáže utáhnout film jen na svých bedrech. V souvislosti s tím pak nelze samozřejmě nezmínit oceněného Brendana Frasera, jenž se touto rolí postaral a pořádný comeback, a uvidíme, jak této šance využije v následující kariéře, každopádně i když se s akademiky udělující ty zlaté plešouny málokdy shodnu, v tomto případě jim nelze příliš jejich volbu vyčítat, neboť Fraser tu podal opravdu parádní, bezchybný výkon. Opomenout ale nemohu i namaskování té jeho postavy, to je též zatraceně špičkově odvedený kus práce, takže ano, za mě se skutečně jedná o výborný filmový zážitek, který sice popcornové publikum docení asi fakt jen těžko, náročnější divák ale podle mě musí být s Velrybou sakra spokojený. ()
Existenciálny horor, v ktorom sa Brendan Fraser prežiera na smrť a srší sebaľútosťou a na to sa ozaj nepozerá ľahko... Ostatne ako na každý Aronofskyho film. S gaymi môže mať v 21. storočí problém len úplný debil a hoci sa na upotené kreatúry, ktoré zažierajú vlastné dojebané životy neviem pozerať inak ako s bytostným odporom, je to vlastne ich voľba a mne je to u prdele, pokiaľ niečo nechajú aj mne. S bodyshamingom a podobnými pičovinami mi vlezte na hrb. Buďte k týmto ľuďom radšej úprimní, inak s tým nikdy nič neurobia a dopadnú ako tlustoprd v Se7en. Záver je už len čerešnička na veľkej tučnej maslovej torte. ()
Ah, tohle bylo, hodně. Emocionální vydírání, v momentech, definitivně, ale většinou jsem na to zároveň vědomě přistoupil. Suspension of disbelief. Asi ne do takové míry, jakou to prožívali lidi, kteří pracovali na filmu a lidi, kteří tenhle film sežrali i s navijákem, ale pořád, dost obstojně. Ten konec je jako způsob, klimaticky, jak si já sám vždycky představuju, že kdybych filmy končil, končil bych je v podobných momentech síly, podobných momentech střihu a jisté otevřenosti, jediné dokončené dílo, co jsem kdy udělal, končí podobně. Aronofsky jako filmař dokazuje už dvě a půl dekády, ne vždy s úplným kritickým přijetím (třeba Noe, nebo matka!) , ale dokazuje, že má svůj unikátní hlas, v drtivé většině případů promlouvá hlasem zlomených hrdinů, kteří přerůstají rámec příběhu. 'The Whale' se v tomhle neodlišuje. Adaptace divadelní hry, kterou pro film do podoby scénáře přepracoval sám její autor představuje několik postav, které se točí okolo tří set kilového Charlieho, který vyučuje psaní online a hnije ve svém domě, kde se celý příběh odehrává. Film je především koncertem Brendana Frasera (který za roli s velkou pravděpodobností letos získá Oscara), Hong Chau (mně neznámé thajské herečky) a samozřejmě úplně úžasné 'bitch face evil' Sadie Sink, která tyhle role umí, jako nikdo, a všiml jsem si jí samozřejmě už ve Stranger Things. U mě, emocionálně, tenhle film způsobil alespoň něco, což se nedá říct jen tak o něčem, co obvykle sjedu a proto dávám, za tu šlehu, o hvězdu víc a protože mi to ve výsledku nepřišlo tak patetické, ubohé, jak to vnímají někteří 'tvrdí hoši' z ulic CSFD. Dokážu ale zároveň pochopit i ty výtky vůči filmu, který dělá tu "hru na pláč" (což je, já vím, název filmu, kde to má jiný význam, ale já tak označuju filmy, které emocionálně vydírají diváka), takže chápu, že někteří na to odmítnou přistoupit, ale mě v tom, co se snažil říct, připadal silný a přesný a Aronofsky mě nikdy vyloženě nezklamal a nepřišlo mi, že tímhle by nějak šlápnul vedle, nebo vytvořil špatné dílo. I was quite engaged. Je to o scénáři a dobře (nebo spíše se hodí říct přesně) odehraných postavách a to jsou ty nejdůležitější aspekty filmu.... filmy, co mají dobrý scénář a přesně sedící, odehrané postavy, budou vždycky lepší, než filmy, které jsou lepší ve všech ostatních aspektech dohromady. ()
Reklama