Režie:
Eldar Alexandrovič RjazanovScénář:
Emil BraginskijKamera:
Vladimir NachabcevHrají:
Valentin Gaft, Lija Achedžakova, Ija Savvina, Světlana Němoljajeva, Georgij Burkov, Andrej Mjagkov, Leonid Markov, Igor Kostolevskij (více)Obsahy(1)
V zoologickém muzeu se sejde schůze členů družstva pro výstavbu garáží. Vzhledem k úpravě dálnice je nutné snížit počet garáží o čtyři. Vedení družstva už předem určilo, kdo se s prostorem pro svůj automobil rozloučí. Toto jednání však vyvolá mezi zúčastněnými nevoli. Po bouřlivé výměně názorů vyjde najevo, že kdosi zamkl dveře od místnosti a utéci není kam… Satirická komedie tvůrčího tandemu Rjazanov – Braginskij vznikla na konci 70. let, pro svou kritičnost se však do kin dostala až v čase „přestavby“. Jednota místa a času děje umožňuje všem představitelům rozehrát skvělý herecký koncert. Postavu muže, který celou schůzi prospí, vytvořil sám režisér. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (5)
Chytře vymyšlená a výborně natočená komedie o tom, že ne vše fungovalo za toho skvělého socializmu tak, jak mělo. Budou se stavět garáže, ale bude jich o 4 méně, protože zrovna v tom místě povede dálnice. Vedení družstva vybralo čtyři nešťastníky, kteří se na tom projektu podíleli nejméně. Ale zdá se, že se to jaksi těmto čtyřem nevyvoleným nějak nelíbí... (SPOILERY) A když se pak mezi těmito vyvrženými rodinami objeví i jakýsi válečný hrdina, je o malér postaráno. Tak se všechno zamotá a všichni pohádají, až je potřeba nějak si tam ustat, protože domů jít je nemožno, neboť Lija Achedžakova zamknula dveře a schovala klíče kdesi mezi pestrou paletou exponátů. Celé to ozvláštňuje poměrně hlučný trombónista a vlastní prostředí zoologického muzea, kterým občas propluje jakási mechanická ryba. Tamní exponáty jsou kupodivu využitelné i pro jiné než studijní účely, taková vycpaná opice je přece skvělý polštář! Dialogy byly minimálně stejně kvalitní jako při první spolupráci Rjazanova s Braginským, nutno však přiznat, že jsem rád, že mluvím česky, a že ruština je češtině trochu podobná. Nejsem totiž rusky mluvící, a proto mi byla titulková Google Runglish místy proti srsti. Většina dialogů víceméně seděla, něco jsem si byl však nucen domyslet, což v zrovna konverzační komedii není to pravé ořechové. Až někde uvidím tento film s kvalitními titulky, možná ještě zvýším své hodnocení. 90% ()
Sovietska satira sa len tak nevidí, Rjazanova Garáž je silnou kávou. Treba si uvedomiť, kedy bola natočená. Naša vtedajšia distribúcia mala z filmu obavy, preto sa dostal do našich kín až v roku 1988. Samotný film je ostrou kritikou na socialistické pomery, úplatky a rodinkárstvo. Pamätníci doby nájdu mnoho jemných nuáns, ktoré ich vrátia do minulosti. ()
Povedena sovetska komedie o jedne schuzi vlastniku garazi :). Ted chapu, proc to soudruzi v SSSR zakazali :). ()
Takova koncentrace hereckych hvezd! To se jen tak nevidi... :-) (ma oblibena Svetlana Nemolyaeva, a dokonce i Olga Ostroumova,...atd. atd.) Prijemne pro vyznavace ruskych/sovetskych kousku. Mne to bavilo moc. ()
"Zabývám se současnou sovětskou satirou." "To je opravdu pozoruhodné, zabýváte se něčím, co neexistuje..." Přibližná parafráze jednoho z dialogů Rjazanova filmu, který však dokazuje opak. Na svou dobu a nesnášenlivost sovětského aparátu se jedná o v skutku odvážný projekt, který vychází z režisérova autentického zážitku. Schůzi členů družstva pro výstavbu garáží při Mosfilmu střídá ve filmu tentýž spolek při Zoologickém muzeu, ale výchozí konflikt je stejný – vzhledem k výstavbě dálnice je třeba 4 členy vyloučit a připravit o garáže. Kaskáda výtečně napsaných dialogů i situačních gagů, která následuje, má zcela jasný společenský přesah a satirizuje socialistickou společnost se vší její přetvářkou, předstíranou spravedlností, organizovaností, empatií a podprahovými svinstvy, kterými si člověk kupuje ten svůj kousek bezpečného prostoru. O herecký koncert se stará každý ze zúčastněných i díky fantasticky napsaným postavám, které se často profilují na minimálním prostoru a skýtají velmi široký rejstřík charakterů a motivací. Zajímavý kontrapunkt lidem tvoří prostředí vycpaných zvířat, které jaksi tiše komentují absurditu okolního dění (kyvadlo v podobě pirani mi utkví na dlouho). Komorně a divadelně laděný příběh, který jen výjimečně opustí prostory výstavního sálu, kde se schůze koná, nabízí poctivě vystavěnou filmařinu, ukázkovou práci s dynamikou, s vypointováním situace... Prostě společenská satira v plné síle, jejímž osudem bylo dlouholeté pohrdání a projekce v zastrčených biografech Podmoskví... S odstupem času nelze než konstatovat, že Rjazanův film se změnou politického systému na aktuálnosti neztratil a ačkoli se zjevně vyslovuje k socialistickému zřízení (a to až překvapivě na plná ústa), většina karikovaných rysů sedí i na moderní dobu. S trochou nadsázky lze vést paralelu s Formanovým filmem Hoří má panenko... ()
Galerie (46)
Photo © Mokép
![Garáž - Fotosky](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/162/829/162829211_069e19.jpg)
Reklama