VOD (1)
Obsahy(1)
V roce 1944 je s blížícím se koncem války v Japonsku poručík Onoda poslaný na ostrov na Filipínách s rozkazem nikdy se nevzdávat. Skupina vojáků, které vzal s sebou, po příchodu umírá, a protože sám netuší, že jeho země kapitulovala, pokračuje ve válce přízraků, dokud jej skutečnost nedostihne, tedy dalších třicet roků neboli deset tisíc nocí... Arthura Harariho inspirovala k filmovému zpracování příběhu Onody autobiografická předloha a specifická povaha hlavní postavy. (Film Europe)
(více)Videa (1)
Recenze (23)
Už som niekedy dávno počul, že v sedemdesiatich (!) rokoch minulého storočia našli niekde v Ázii japonského vojaka, ktorý ešte stále bojoval (aktívne či pasívne) v dávno skončenej ll.svetovej vojne. Vtedy som sa asi nad tým chytal za hlavu. Teraz tu máme tento príbeh krásne na farebno. Šialené a fascinujúce. ()
No ty kráááávo. Nemám nic proti válečným filmům, které trvají přes dvě hodiny ale tady ta stopáž je totálně v hajzlu. Téměř tříhodinové utrpení mě zcela vyšťavilo. Vážně nechápu, proč to Harari tak nátahl. Kdyby tady bylo co sledovat tak nic nenamítám ale vesměs zde divák pozoruje chování hrstky japonských vojáků v čele s Onodou, kteří se po válce nevzdali a přežívali dál v džungli. Ta psychika a ''rozklad'' osobnosti tady není vyobrazen úplně špatně, což je asi jediný důvod, proč dávám jednu hvězdu. Co mě ale opravdu fascinuje je to, že je Onoda ukázan v duchu jakéhosi morálního hrdiny, který vlastně za nic nemůže a jen plní rozkazy. Leda hovno. On to totiž žádný svatoušek nebyl. Když má film tři hodiny, proč zde není ukázána nějaká jeho sabotáž a záškodnické práce ? Proč nevidíme jak vraždí nevinné filipínské civilisty, jak jim krade jídlo apod. ? Ať jde Harari s tímhle do prdele. Já mu to nežeru. Snad jeden z nejhorších filmů co jsem za poslední dobu viděl. ()
Strašne som sa tešil na tento film. Možno pol roka pred tým, než film uzrel svetlo sveta som mal knihu pripravenú v šuplíku nočného stolíka. Času bolo pomenej, tak som to stále odkladal, no nový film ma postrčil a jednoznačne som chcel najprv prečítať knihu a porovnať ju s filmom... Úvod nádherný, to je ono, hovorím si v duchu. Zrazu sa objavila postava Suzukiho, presne ako z knihy, sympatický, rifle a sandále na nohách...Herecky obsadené fantasticky, predstaviteľ Onody úplne dokonalý. Film je fajn, ale mohol byť o dosť lepší, keby sa režisér vernejšie držal knihy. V knihe nie je ani zmienka o tom, že by niekoho zabil (ak aj tak nevedomky, nevedel o tom pre vysokú trávu). Vo filme nejakých mŕtvych máme kvôli dramatizácii deja a na wikipédii je zmienka o nejakých 30 mŕtvych. Pravdu vie najskôr iba Onoda sám. V tom mal asi režisér voľnú ruku, ale osudy a smrť spolubojovníkov Onody mohol bez debaty zobraziť presne ako v knihe, to by predsa šlo, nie? Nestálo by to ani cent naviac, chcelo to len iný prístup, vernejší knihe...V rieke sa nestratil pištoľ, ale nohavice z uniformy. Náročné prežitie v džungli sa dalo zobraziť lepšie, chýbajú bitky a hádky medzi sebou, mohli spomenúť prerábanie a schovávanie nábojov, neustále presúvanie bunkra, arzenálu. S rozhovoru so Suzukim v závere sa zdá akoby Onoda nechcel rozprávať, no v skutočnosti prekecali celú noc... Sú to detaily, ale ľahko sa dali do filmu zapracovať, niečo ukázať, niečo doplniť vnútorným hlasom Onody, tak ako v úvode. Vnútorným hlasom sa dalo povedať mnoho. Napriek výhradám, kvalitný film podľa neuveriteľnej skutočnej udalosti. 80%. ()
Toto mi fakt nesadlo: vydrzali sme to dobru hodinu, ale nemalo to ani hlavu ani patu; japonske "kokoniny", aby som to vyjadril slusne slovami mojej manzelky 😁; akoze kukat na ryzove polia a potom na mocariny a potom na komare - a potom pocuvat, ako sa v "tajnej skole" ucia rakosnici tajne pesnicky na tajne misie, s tajnym nasadenim a este tajnejsim koncom, ako je kazdy serzant sam sebe a dobrych tajnych vojakov je malo a preto su tajne akcie take tajne.. No hrozne utrpenie, viac-menej pre rakosnicke gusto; po hodine dokonca vystrelili asi 3x z pusky a dokonca si jeden tajny musel tajne zabalit svoj tajny prst do tajneho facu. Ja chapem, ze existuju aj vacsie hovadziny na CSFD ako tento preslap, ale fakt nemozem inak, pre mna cisty odpad; ale pisem to malymi pismenami, nie velkymi, lebo su rozne stupne odpadovosti a toto je proste len nenormalna zlatanina, kde som napriek vsetkym protiargumentom typu - ved to uz mame doma, ved iny film uz teraz nerozpozerame, ved sa to uz vlecie hodinu a urcite sa to uz vylepsi etc. - to proste uz zastavil a zmazal a ideme si citat Slovenske hrady a zamky. Manzelka skontatovala, ze chvala Bohu, strata casu a ja sa pridavam. ()
Neuveritelné dobrodružstvo vojakov,ktorí zostali vo vojne aj 30 rokov po kapitulácii Japonska.Onoda v sebe spája hned niekolko silných tém,najmä tému opustenia vojakov vyslaných mimo súostrovia,najmä v Filipinach.Onoda je nejednoznačný hlavný hrdina,je tvrdohlavý,odmieta možnosť porážky,je chladný a krutý voči filipinskym rolníkom,udržiava však aj pamiatku na svojích padlých bojovníkov.Film šikovne necháva na divákovi aby si našiel možné dôvody jeho správania.Film Onoda ponorí diváka do džungle ,kde sa ukrýva hrstka vojakov,uväzni ích v jej samote. ()
Galerie (22)
Zajímavosti (3)
- Filmovalo sa na viacerých miestach v Kambodži. (MikaelSVK)
- Během doby, kdy se skrývala v džungli, Onodova skupina zabila celkem asi třicet Filipínců, policistů i civilistů. Vzhledem k okolnostem mu ale prezident Ferdinand Marcos udělil milost. (Duoscop)
- Hiró Onoda byl zpravodajský důstojník japonské císařské armády z období 2. světové války, který se skrýval ve filipínské džungli a kapituloval až v roce 1974. Je tak druhým nejdéle se skrývajícím japonským vojákem (o půl roku déle se skrýval vojín Teruo Nakamura). (Duoscop)
Reklama