![všechny plakáty](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w140/files/images/film/posters/000/032/32357_b6ab4b.jpg)
Obsahy(1)
Motivy proletářského spisovatele Gea Bogzy použil Daneliuc k vytvoření drtivé metafory o diktatuře. Ve 30. letech objevili v Rumunsku naleziště zlata, které však dávalo jen skromný výdělek chudým horníkům, podřizujícím se tvrdým podmínkám práce pod zemí. Jedním z nich je poctivý a pracovitý Jakob Onisia, neprávem podezíraný z krádeže zlata a vedením podniku přemístěný do vzdáleného dolu. Nespravedlivý trest Jakob odevzdaně přijímá. Film se snaží zobrazit strastiplnou dobu a těžký život horníků. Zaujme syrovou atmosférou a hereckým výkonem hlavního představitele. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (7)
Stylem už je to v pozdních osmdesátkách = styl se někde vytratil. Připomínalo to trochu tehdejší zručné opusy Jiřího Svobody. Drží to ale skvěle tempo, hlavní hrdina je výtečný herec a všudypřítomné špiclování a neprůhlednost vztahů skvěle ladí k důlní mystice a mým vlastním zlým výtahovým snům. Syrové naturalistické drama. I když pointou je pouhá dopravní nehoda, i ta má existenciální přesah. ()
V obsahu se píše: "poctivý a pracovitý Jakob Onisia". Já bych si říct, jaký skutečně byl, netroufal. Rozhodně byl vytvarován sociálními podmínkami pracoviště a bydliště. Ale také mu to moc nemyslelo, když se o Vánocích vydal přes hory v důlním vozíku a záchrannou akci podnikl, až už když byl se silami na konci. Před touto scénou bych dal určitě přednost dějům na vesnici, v rodině a v dole, i když jsem mnohému také příliš nerozumněl (anglické titulky mi také moc nesedly). ()
Brutalne zdevastovane bolo Rumunsko Nicolae Ceausesca. V obchodoch vladol absolutny nedostatok zakladneho tovaru. Dvojky byvaju vacsinou podardne filmy, nie vsak u Daneliuca ako rezisera. 89 % ()
Nejsilnějším momentem filmu je jednoznačně závěrečná scéna v důlní lanovce natáčená desítky metrů nad zemí. Ta byla při natáčení, jak režisér poznamenal během LFŠ 2011, ve velmi špatném technickém stavu. ()
Čtvrtý filmový počin od Mircea Daneliuca, který jsem mohl v nedávné době vidět. Ten ve svém snímku Jakob, nám přibližuje nelehký život horníků. V transylvánských horách, kde se těží zlato, se zaměřuje na postavu postaršího horníka stejnojmenného Jakoba. Život v tamějších horách není vůbec snadný, navíc když vás někdo křivě obviní, že jste kradli zlato, stejně jako Jakoba, je to s vámi ještě horší. Film se nevyhýbá rodinným strastem, ale problémy v důlních štolách jsou přeci jen napínavější. Nejlepší částí celého snímku je však bezpochyby skoro půlhodinová sekvence, kdy Jakob je uvězněn v důlním přepravním vozíku desítky metrů nad zemí. Intenzivní závěr snímku umocňuje celou hutnou atmosféru. ()
Tento film se nepodobá žádnému jinému, svou intenzitou a dantovskými obrazy pekla při těžbě zlata vše překonává. Kdo jej jednou viděl, ten na něj zapomenout nemůže......"Film je natočen podle příběhu "Smrt Iacoba Onisia, který zapsal Geo Bozga. Filmaři, stejně jako někdejší reportér, nahlédli hloubku bolestných událostí z tragického světa v západní Apuseni a projektu dali pečeť věčného symbolu. Svědectví pekla z podzemního života v kamenných horách je přetaveno do filmu. Dech berou exploze, kdy se vše chvěje, sledujeme okamžik objevu zlaté žíly, vidíme tragické nehody, ponížení horníků při tělesných prohlídkách, noční dobrodružství "holongerů" (zlodějů zlata), sledujeme šedý život v hornické kolonii, sisyfovské úsilí ve dne i v noci v hlubinách, kde duchům podobní muži drtí horu primitivní technikou, každé zrno zlata platí potem i krví.... Tvůrci předznamenávají charakter filmu šokující sekvencí sebevraždy horníka pomocí výbušniny..".(úryvek z komentáře, autor Calin Caliman) ()
Na první pohled na obsah může neznalého napadnout, že jde o další budovatelský film s vykořisťovaným (nebo naopak vládnoucím) dělníkem v hlavní roli. Ale film si nevšímá sociálních poměrů, přes které se přenáší; jeho hlavním motivem je boj - boj s přírodou, boj s lidmi, boj se sebou samým, boj s osudem. Film v pomalém tempu graduje a třebaže v celé stopáži byla řada okamžiků, kdy jsem byl velmi napjatý, v závěru jsem sotva dýchal... Boj o život i vše ostatní vyžaduje odvahu, odhodlání a občas i trochu tvrdohlavé bláznivosti - ani jedno z toho nechybělo Jokobu Onisiovi. Ani jedno z toho nechybělo Mirceu Daneliucovi, jehož problémy, které musel překonat při natáčení, jenom potvrzují motiv boje, silný motiv touhy a vytrvalosti. (LFŠ 2011) ()
Reklama