Obsahy(1)
Tři příběhy spojené knihou NECRONOMICON - tajemným svazkem, který obsahuje vše z minulosti, přítomnosti a budoucnosti. Kniha plná magie a tajemných kouzel. První příběh o oživování mrtvých, druhý příběh o zastavení smrti, třetí příběh o podivných vetřelcích - všechny spojuje tajemná kniha a jedno poučení: Pokud člověk chce zvrátit běh osudu, vždy dojde pouze k vlastní zkáze. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (86)
Nic od H.P. Lovecrafta jsem nečetl, ale samozřejmě jsem četl knihy od jeho obdivovatelů a následovníků a totéž platí i o filmech. Ať už vědomě, nebo ne, všichni jsme jistě viděli něco, co bylo jeho monstry inspirováno. Nakonec...co udělal H:G. Wells pro sci-fi, udělal H.P. Lovecraft pro horor. Takže tento povídkový film, můžu soudit pouze z pohledu diváka, nikoliv znalce, nebo fanouška Cthulhu potvor-universa. Tři příběhy. První je dějově patetická sračka, u které jsem nechápal, co vede postavy k jejich činům. A to včetně potvor. Atmosféra a gore výjevy...nic víc. Druhá povídka už byla lepší, byť tedy přidvídatelná jako blázen...to je nejspíš daň za to, že námět vznikl v době, kdy byli lidi méně otrlí a hlavně neměli srovnání. Tady jsou ty hnusoscény opravdu vydařené a má to jakýsi perverzní smrádek. Poslední část je...intenzivní a v závěru drsná tak, že by omdlel i Tarantino. Občas je to trochu pomatené, ale splňuje to všechna kritéria béčkového vykošťováku, kde je postava tak v prdeli, že ani divák místy neví, která bije. Příběhy jsou zarámované do minipříběhu, jak se snaží spisovatel získat látku pro svou knihu...tam je to taky docela divočina s jednou nechutnou scénou. Tento typ filmů není můj šálek kávy, ale respektuju to jako žánrovou odnož, ve které může vzniknout něco opravdu výjimečného, pokud se toho chopí kvalitní scénárista a trochu tu primitivní zápletku obepíše. ()
Hororový triptych svázaný nejen Briyanem Yuznou, ale i hororovým velikánem H. P. Lovecraftem. Yuzna si ke svému dílku, ve kterém Jeffrey Combs, představitel H. P. Lovecrafta, otevírá tajemný necronomicon, začíná psát a tím tvoří pojítko mezi třemi příběhy, přizval další dva režiséry, kteří pojali jednotlivé povídky po svém. První příběh v režii Christopha Ganse přivádí diváka do tajemného domu na pobřeží moře, kde tvůrce za pomoci necronomiconu nechává ožívat mrtvé. Povídka disponuje parádní atmosférou, uvěřitelnými herci a zdařilými maskami. Druhý příběh v podání japonského režiséra Kaneka přivádí diváka, ve společnosti mladého reportéra, do domu, kde není problém zastavit smrt, ale také ji nezvaným hostům přivodit. Prostřední povídka je z celého triptychu nejslabší, ale příběh je celkem poutavý a divák se dočká i špetky gore. Za posledním příběhem, který je kvalitativně srovnatelný s první povídkou, stojí samotný Brian Yuzna, který zde staví člověka proti krvežíznivému monstru. Yuznova část disponuje luxusní porcí gore, děsivým prostředím, povedenými hereckými výkony a dostatečně ujetými charaktery některých postav, které nádherně dokreslují pořádnou porci béčkové zábavy. Celé dílko působivé uceleně a Yuzna ještě v závěru divákovi předvede to, co mu jde nejlépe a završí tím velmi kvalitní podívanou, která si s přehledem zaslouží čtyři hvězdy. ()
Jediná obstojnejšia poviedka je druhá ("The Cold" by Shúsuke Kaneko). ()
Tak tolik humusu v podobě rozpadajících se postav a všemožných stvůr jste neviděli ani v Evil Dead! Tady se modelínou opravdu nešetřilo:-) Jednotlivé příběhy mě ale moc nenadchly! ()
Ale Necronomicon!¬ H. Lovecraft, mistr hrůzy, objevitel knihy Necronomicon a slizké prastaré rasy bytující v hlubinách země či moře, dovedl psáti tak působivě, že udržuje v napětí čtenáře i v povídkách čítajících desítky stran. A i když námět je v jednotlivých povídkách často opakován, nebrání to novému záchvěvu úzkosti při čtení další povídky, neboť neznámé zůstává děsivým a nepoznaným, byť by vystoupilo v nějaké tvářnosti na povrch zemský. Toto neodhalení je pravým opakem analytické psychologie, takže se dá říci, že čtenář je trvale držen v hrůze z každého šelestu, z každého pohybu kdesi ve tmě, v níž zablýsknutí světla probouzí vášnivé přání: Proboha, ne! Nechce věděti, tuší, že poznal by tajemství příliš strašlivé... Ano, to je Lovecraft.¬ Svázání tří příběhů, z nichž každý měl na starosti jiný režisér, jaksi do jedné kytice je asi největší slabinou snímku jako celku. Upoutanost je tříštěna příběhem svazujícím, pravý to opak Lovecraftovy mistrné techniky psaní. Použité působky jsou poněkud hrubšího vyznění než Lovecraftovo jemné předivo slohové. A tak celkový dojem je za jedno roztříštěný, za další z jednotlivých povídek se nevynořuje ani tak Lovecraftův duch jako spíše vystrkuje své údy docela jiný svět C. Barkera, případně spisovatelů jemu podobných. ()
Sice to s Lovecraftovým dílem nemá nic moc společného, ale jsou to velmi koukatelné povídky, kterým v porovnání s Kingovým Creepshow nechybí značná porce krve, hnusu a terroru stvoření, která nejsou z našeho světa. Nicméně uznávám, že porovnávat Lovecrafta a S.Kinga není zrovna fér a oba zmiňované horrory patří k té lepší polovině produkce 80. a 90. let ()
Pohodovej povídkáč s doznívající vůní 80s. První povídku s nádechem gotickýho hororu točil Christophe Gans kterej později dokázal že dobový filmy mu jdou, a hlavně má dodnes na kontě nejlepší videoherní adaptaci, a ani tady uplně marnej nebyl. Zápletka se klasicky točí kolem starýho baráku, předchozího majitele a jeho ne zrovna povedenýho rituálu, odsejpá to slušně a masky a efekty mi přišly hodně dobrý, obzvlášť ten vodník Česílko co se tam na minutku objeví byl hardcore Lovecraft design. Druhá povídka je bolestně rutinní a o ničem a jediný co nabízí je slizká milostná scéna mezi stoletým doktorem a náctiletou holkou a hlavně celkem efektivní doktorův rozklad ke konci (taky plnej slizu). Třetí povídka byla za mě nejlepší a spojuje to nejlepší z Yuzny a Lovecrafta, mísí se tedy nechutný praktický efekty a brutalita s hodně temnou a beznadějnou atmosférou. Jen se člověk musí přenést přes tu hysterickou hlavní postavu, ale tak je to těhotná ženská že :)) To vše rámuje příběh se samotným Lovecraftem kterýho stvárnil jako vždy skvělej Combs, zde nalíčenej tak že vypadá spíš jak Bruce Campbell, a nabízí aspoň trochu odlehčenýho černýho humoru. ()
Podarený poviedkový film na motívy klasika nepredstaviteľných hrôz bublajúcich uprostred temného nekonečna, H.P. Lovecrafta. Tri poviedky sú prepojené postavou samotného spisovateľa v podaní Jeffrey Combsa ktorý pátra po magickom Necronomicone. Zaujímavé je že maskéri Combsa našminkovali tak, že vyzerá ako by vypadol priamo z nosa Brucea Campbella. Prvý príbeh má čuper gotickú atmosféru starej barabizne nad útesom a pojednáva o oživovaní mŕtvych pomocou Necronomiconu, čo jednej daždivej noci priniesol žabiak v klobúku ovešaný chaluhami. Samozrejme že oživené osoby nie sú bohvieaká výhra, len hnusné slizké maňušky s chápadlami v hube ovládané obrovskou chobotnicou čo žije pod domom. Štýlovo morbídna historka. Druhá poviedka v réžii nejakej japonskej šušury je najslabšia. Ono je to hlavne tým že sa od zbytku filmu líši civilnejším námetom, takže to vytŕča z celkového konceptu. Miesto neľudských desov je to o nejakom chrenovi čo chce žiť večne, ale musí vysávať z ľudí tekutiny a udržiavať sa v chlade. Jeho záverečný rozklad je ale fajnovo hnusný. Poslednú story si strihol sám Yuzna a je to klasické splatterové béčko. Dvaja policajti sa pri prenasledovaní "Mäsiara" dostanú do podzemného chrámu plného rozsekaných mŕtvol, motýlích monštier a bizarného mutujúceho hnusu. To vždy poteší. A na záver ešte súboj Lovecrafta so strážcom Necronomiconu ktorý od neho vyfasuje brutálny fejslift a ešte ho vycucne perverzný kukac z pekla. Áno, bolo to fajn a klasické mechanické efekty, aj keď často úsmevné, mám stále radšej než digitál. ()
Nevím jestli tenhle film neudělá dílu H.P.Lovecrafta spíš medvědí službu. Byla by chyba si myslet, že s tímhle filmem má něco společného. To, že si někdo vezme to úst slova jako Necronomicon nebo Cthulhu nic neznamená. I když filmové příběhy nejsou úplně špatné ( v rámci béček samozřejmě), tak jsou až moc konkrétní a nekomplikované. HPL se snažil vyvolat úzkost navozením patřičné atmosféry, jeho děsy byly nepopsatelné lidskými smysly a všechnu hrůzu nechával na představivosti čtenáře. Tím pádem je nějaké vizuální zpracování dost komplikované, ne-li nemožné. No zkuste třeba nějak ztvárnit nebo si představit "amorfní hmotu rouhavě bublající ve středu nekonečna". :) Nebo si raději něco od HPL přečtěte, vyšel u nás komplet. ()
Pro fandy Lovecraftové knihy mrtvých velmi povedené dílko v tradiční gore úpravě. 65% + masky ()
Ocekaval jsem od tohohle povidkoveho filmu prece jen trochu vic. Prvni povidku natocil Christophe Gans a jako jediná se snazi vytvorit alespon nejakou atmosferu. Ovsem pribeh je natolik proflakly a plny klise, takze jsem si neustale rikal ze neco podobneho uz jsem nekde videl/cetl. Od Ganse, ktery natocil nadherne atmosfericke Bratrstvo vlku, bych ocekaval vic. _____________Druha povidka je takova nemastna neslana, ale aspon zpocatku netusite kam se bude pribeh ubirat.___________ Treti cast, kterou natocil Yuzna, je nejvetsi haluz. Je to celkem brutalni becko plne gore efektu, ktere ale celkem pobavi. Celkove to vsechno pusobi dost nesourode. Triky a kostymy jsou nekdy hodne smesny.45% ()
Horror podle Lovercrafta, jednotlivé části jsou ale dosti nevyvážené. ()
Jako vždy skvělé masky a příšery od Screaming Mad George. Většina příběhů je ale trochu unylá a bez energie. Jeffrey Combs, který tu hraje H. P. Lovecrafta tu vypadá, jako by z něj maskéři chtěli udělat Bruce Campbella. ()
Je to takový mdlý film. Dívat se a to dá, ale kvalita příběhů postupně upadá. První ještě celkem ujde, druh už je horší a třetí je vyložená ptákovina. No a závěrečné minuty jsou už úplně mimo. Škoda, téma Necronomiconu šlo určitě zpracovat s mnohem lepším scénářem a hlavně strašidelněji. ()
Super dielo pozostavajuce z troch poviedok, ktora ma ani jedna nesklamala. Kazda ma to svoje specificke kuzlo, ako cloveka ocarit, ktory miluje staru skolu hororov z obdobia 80-tich rokov. Takze idem po poriadku. Zaciatok filmu sa odohrava v minulosti, kde jeden muz pride nestastne o svoju rodinu a preto zaneverie na boha a robi pokusy podla Necronomiconu, aby mohli znova ozit. To sa mu podarilo ale aj vzajomne vypomstilo. Potom nasleduje prva poviedka a je o jednom chlapikovi, ktory sa vyberie do zruinovaneho domu a tam da ozivit svoju priatelku podla tej knihy, ako ten clovek z minulosti. Ona onedlho zacne klopat na dvere. Uz nevyzera, tak ako by mala. Uz ju opantalo samotne zlo a z jej ust sa vystrkovali nejake chapadla, ktore chceli jeho mileho objat a nepustit:) V tomto pribehu aj dostala priestor nejaka zahadna prisera pod podlahou, ktora smatrala chapadlami po nom. Znazornenie prisery bolo vynikajuce a ta premena chapadla na jeho priatelku bola skvele odvedena praca. Dalsia poviedka sa zamerala skor na udrzovanie zivota co v nadlhsej dobe. Dej poviedky bol putavy, aj ked sa tam toho dokopy nic nedialo. Az na konci filmu ukazali nejake hororove prvky, ked sa ten postarsi muz zacal rozkladat az na kost. Krasny pohlad na gore tematiku. Posledna poviedka nas zavedie do ulic, kde policajti nahanaju nejakych kumpanov. Oni havaruju a jedneho z policajtov, ktory bol vo vnutri auta niekto odvliekol prec. Druhy partak sa nejako pozbiera, mimochodom je to zena a patra po nom. dostane sa do nejakeho skladu a tu narazi na jeden par starcekov, ktori jej povedia ze ho uniesol masiar. V podzemnom komplexe sa policajtka chyti do pasce, do ktorej ju naviedli ti dvaja podivini. Tu sa ocitne v nejakom brlohu plnom mrtvych tiel z ludi vsade naokolo. Tu dokonca aj narazi na svojho partaka, ktory uz vyzera ako nejaka zombie. Cakal som, ze vo vnutri bude nejake krvilacne monstrum, ale tam boli len nejake cudne, lietajuce tvory s motylimi kridlami. Tie miesto sosaku mali nejaku pilku, ktorou sa pustili do policajtky a zacali jej amputovat koncatiny. Aj v tejto poviedke bolo vidiet pekne hororove prvky zachadzajuce do gore tematiky. Tato minizbierka hororovych poviedok ma milo prekvapila a som s nou spokojny. Preto aj tomuto filmu davam plny pocet hviezdiciek, pretoze si to jednoducho zasluzi. ()
Průměrný horůrek s pečetí H.P. Lovecrafta, který si v rámci tří různých částí podělili tři různě zruční režiséři, pobaví, ale zároveň potvrdí, že Lovecraft si zaslouží konečně prvoligové zpracování. 60% ()
Filmové spracovanie od „temného“ spisovateľa H.P. Lovecrafta. Keď to dobre viem, tak to nie je prvý pokus. Ostatné filmy som nevidel. No tento z roku 1994 je tak trošinku priemerný (réžia a využite potenciálu jednotlivých príbehov). Ale masky sú fajn! Osobné hodnotenie: 73 % (***) ()
objektivně maximálně na tři, jako lovecraftovský fanoušek musím ale hodnotit pozitivně, když se totiž člověk přenese přes pitomou první povídku (ona ani předloha rats in the walls moc invence nepobrala) začne film pěkně gradovat přes solidní adaptaci cool air až po třetí notně pozměněnou the whisperer in darkness která však vše vynahrazuje správnou lovecraftovskou nechutností a i závěrečné finále v knihovně má ten nezaměnitelný gumový říz ()
Hororová antologie inspirovaná povídkami H.P. Lovecrafta, která je kvalitativně překvapivě vyrovnaná, byť stylisticky nekonzistentní. A trpí vážným nedostatkem Jeffreyho Combse. Úvodní segment The Drowned odkazuje na Stín nad Innsmouthem a Krysy ve zdech a pomalejším tempem a snovou atmosférou zachycuje ducha předlohy nejlépe. Plus pěkné nasvícení, chapadla, lehké CGI, jež se pořád drží. V akčním vyvrcholení vidím spíš Roberta Howarda, ale nemám nic proti. The Cold vychází z Chladného vzduchu, a přestože mu dodává podstatně brakovější omáčku, je tady nejvěrnější adaptací. Šílení vědci jsou divácky vděčné téma a efekt roztání těla připomíná Dobyvatele ztracené archy. Ve Whispers najdete elementy Šepotu v temnotách, ale vlastně si Yuzna jenom natočil torture porno. Zábavné a maniakální, ale pořád torture porno. Mnohem víc se mi od něj líbila The Library – sekvence rámující ostatní. Jeffrey Combs hraje Lovecrafta, který studuje Necronomicon a bojuje s monstry. Škoda, že je tahle pasáž tak krátká. I když možná proto je tak zábavná. Lepší než originální Tales from the Crypt, horší než Creepshow. Ale ne o moc. ()
Hodně dobrej povídkovej film, který se skládá ze třech povídek propojených Lovecraftovým pátráním po tajemství Necromiconu. Celkově se jedná o atmosférickou podivanou, které to tak trochu kazí prostřední povídka, ale na celkovým pohledu to mění jen pramálo. První povídka je opravdu atmosferická se skvělýma maskama, hlavně ta chapadlová potvora byla výborná a třetí povídka zas byla značně krvavá a brutální, no prostě takovej menší splatterek který určitě potěší. Takže já byl spokojenej. ()
Reklama