Režie:
Petr ZelenkaScénář:
Petr ZelenkaKamera:
Miro GáborHrají:
Jaromír Nohavica, František Černý, Jan Prent, Václav Glazar, Jan Tříska, Jan P. Muchow, Jan Hřebejk, Saša Gedeon, David Černý, Karel Plíhal, Jaz Coleman (více)Obsahy(1)
Petr Zelenka – tvůrce úspěšných Knoflíkářů z roku 1997 – se jako scenárista podílel na Ondříčkových Samotářích a poté jako scenárista a režisér vytvořil celovečerní film Rok ďábla. Zelenka netradičním způsobem vypráví příběh Jaromíra Nohavici a skupiny Čechomor, přičemž dokumentaristicky nahlíží do období, kdy se tento písničkář léčil ze závislosti na alkoholu. Jako Nohavicův „anděl strážný“ se v tomto snímku představuje hudebník Karel Plíhal. S myšlenkou natočit film s J. Nohavicou a Čechomorem v hlavních rolích přišel Zelenka v létě roku 2000, kdy spolu tito hudebníci hráli na krátké koncertní šňůře. Zelenkův film je navíc obohacen rozhovory nejen se zmíněnými aktéry, ale i s dalšími zajímavými postavami, jimiž jsou bezesporu hudebník Jaz Coleman a holandský dokumentarista Jan Holman (Jan Prent), který by chtěl Nohavicu přistihnout ve chvíli, kdy začne znovu pít. Zručný mystifikátor Zelenka má ve svém filmu také scény se surrealistickým, mystickým – ba až s nadpřirozeným vyzněním. Natáčení filmu proběhlo v květnu a červnu 2001 na různých místech republiky, filmový štáb natáčel vedle hraných scén i koncerty Nohavici a Čechomoru, které jsou důležitou součástí děje. „Je to film o tom, jak elegantně odejít ze světa. Nebo je to film o přátelství, či o tom, jak jsou čtyři muzikanti svědky zázraku. Může být také o tom, jak vám mohou ti, které potkáte, změnit život,“ řekl o svém filmu scenárista a režisér Petr Zelenka. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (397)
Nejlepší český film. Jízda Karla a Jaze ve výtahu, Janova rozmluva s bohem, Plíhalovo poslouchání melodií, dilema slipař-trenýrkář a jiné. Ironie, satira, mystifikace, závěrečná katarze, jezení rybiček. Po každém shlédnutí si opravdu připadám blaženě. "Karle pojď." "Já přijdu." "Ty nepřijdeš." "Ale přijdu. Jen si ještě chvíli posedím a přijdu." (Jako bonus přidávám komentář, který jsem dlouhá léta měla u Petra Zelenky v seznamu oblíbených režisérů: Jednou jsem takhle otevřela ledničku a chtěla se napít mléka, ale když jsem odšroubovala víčko, tak na mě z krabice vykoukl malý vousatý panáček s dýní na hlavě a zapískal: "Kdybys měla říct, kdo je nejlepší český režisér, koho bys jmenovala?" a potom se rozplynul v obláčku mýdlových bublinek. Nápad s pitím mléka byl sice tím pádem pasé, ale zase jsem měla řádný důvod k zamyšlení. A pořád se mi na mysli objevoval ten panáček a křičel: "Ona neví, ona neví!", až jsem se musela poradit s tetou CSFD. Tam jsem si ve své desítce nej filmů všimla jakéhosi tajemného titulu Rok ďábla. Co to je, Rok ďábla? To je nadčasová studie o umění užívat si života, vedoucí k naprosté blaženosti těla i ducha pokaždé, když si tento klenot pustím a nechám se opájet geniálními dialogy a hudbou. Takže jsem hned běžela k té lednici, vzala krabici a z plných plic do ní zařvala: "PETR ZELENKA, ty troubo!") ()
Skvelý Petr Zelenka, smekám klobouk. Film plný vtipnej mistiky, jedinečný kúsok. Rozhodne ma mrzí, že som už predtým vedel o Nohavicovi, inak by to bol super šok pre mňa. Musím oceniť aj to, že do filmu bola dodaná postava Jazza Colemana. Nefandím mu, ale tento film posunul do inej dimenzie ako zlý protipól Nohavicu a Čechomorákov. ()
Nádherná mystifikace, která dodává Jaromíru Nohavicovi ještě větší nádech tajemna, než má ve skutečnosti a Karlu Plíhalovi tu auru významného člověka, kterou v mé mysli vždycky měl. Jejich muziku i je oba jsem měla vždycky ráda a můžu říct, že po Zelenkově filmu je mám ještě raději. Je to komedie, je to filozofický film, je to příběh o životních ztroskotancích a hlavně je plný krásné muziky. Pohladí po duši a ještě pobaví. A co víc bych od filmu mohla chtít . ()
Historky priateľov a známych z hudobného i mimohudobného života zaradené do mystifikácie, variacej z režisérových predchádzajúcich nápadov. Každý si blaznie po svojom, rozoberá sa Nohavicove spodné prádlo, veľa sa mlčí a sedí. No a pomedzi vtípky a diagnostiku doby (alkohol, pôsobenie davu, médií a umelé aj skutočné pôsobenie nadprirodzena) počúvame rockovú úpravu folkových pesničiek a ďalšie insiderské vtípky a tak. Videl som pôvodnú aj predĺženú verziu a rovnako ako pred rokmi aj dnes sa mi zdá, že ide len o púhopúhy priemer, takú trochu nesúrodú zbierku, raz lepších, inokedy menej zážitkov zo šnúry a stretania sa s ľuďmi zo západnej hudobnej a filmovej sféry, no vďaka hudobným protagonistom to má zároveň nejaké plusové znamienko nahor. Niečo ako tri plus. Rok diabla inak považujem v istom zmysle za zlomový - po ňom nastal režisérov kvalitatívny "sešup". ()
Naprosto geniální film. Začíná jako obyčejná zpověď vyléčeného alkoholika, pokračuje coby hudební skorodokument a končí...prostě neuvěřitelně. Hybatelem celé mystifikace není ani Jarek Nohavica ani Čechomor, ale Karel Plíhal, který se ve své roli vyloženě rochní. V paměti mi utkvěl taky J. Coleman, který je bohém v pravém slova smyslu. Petr Zelenka se tímto svým filmem rozhodně vyznamenal (v pozitivním slova smyslu) a dokázal, že je jedním z nejlepších filmařů mladé generace. ()
Reklama