Režie:
Stuart WalkerScénář:
John ColtonKamera:
Charles J. StumarHudba:
Karl HajosHrají:
Henry Hull, Warner Oland, Valerie Hobson, Lester Matthews, Lawrence Grant, Spring Byington, J.M. Kerrigan, Ethel Griffies, Zeffie Tilbury, Tempe Pigott (více)Obsahy(1)
Profesor Glendon pátrá v Tibetu po vzácné rostlině kvetoucí jen při úplňku. Květinu objeví, je však napaden vlkodlakem. Přežije, ale... Potkává doktora Yogamu, který mu poví o rostlině a možném prokletí. Glendon mu nevěří. Po první proměně se však rozhodne udělat vše proto, aby se vyléčil. Jediný lék je rostlina z Tibetu, kterou mu však ukradl Yogami, aby zachránil sám sebe, neboť on je vlkodlak, který Glendona napadl. (ČSFD)
(více)Videa (1)
Recenze (30)
První vlkodlačí film na světě dopadl na výbornou, ale jelikož jsem viděl Vlkodlaka(1941) nemůžu prostě dát plné hodnocení. Jistě film nepostrádá geniální atmosféru(koukal jsem na to se sluchátkama a u jedný scény si i bál:-)) a má úžasnou délku, která příjemně uběhne. Ale jak jsem řekl prostě Vlkodlak je legenda, ještě tady není tak úžasná maska, spíše to vypadá jako taková nedodělaná a nedoladěná maska vlkodlaka. Příběh je možná lehce úsměvnej ale dokáže udržet v napětí. Byl jsem nadšen ale na plný počet to nevidím. ()
Čím větší očekávání, tím větší zklamání? Asi jo, ale u tohoto filmu to neplatí až tak subjektivně. Dostal jsem totiž přesně to, co jsem očekával - variaci na Jekylla a Hyda, nádherně namaskovaného vlkodlaka, tragické prokletí, démonického karpatského doktora Yogamiho a klasickou universalovskou hororovou atmosféru. Ale stejně nejsem spokojený a marně se pídím, proč tomu tak je. Snad postojem k hlavnímu hrdinovi, k němuž nejde cítit lítost ani účast, ale ani to není takové to sympatické bezcitné monstrum (jako třeba bezchybný Yogami). Snad že místo toho, aby děj gradoval, spíš po atmosférickém úvodu postupně klesá (přestože do hry konečně vstoupí namaskovaný vlkodlak). Snad že vlkodlak v jednu chvíli vytrhá mříže z oken, aby se vzápětí nechal zmlátit zcela nesympatickým hrdinovým protihráčem. Snad pro ty dvě odpudivě a trapně "komické" babky, co působily strašlivě hloupě a vůbec se do snímku nehodily. Snad... no, prostě je toho hodně. Mrzí mě to, mrzí, ale víc jak 60 procent bych Vlkodlakovi v Londýně prostě nemohl dát. ()
Ještě před tím nejznámějším vlkodlakem Larrym Talbotem tu byl Vlkodlak v Londýně, který navíc ani nebyl americký, i když byl v americké produkci :). Tam kde byl Vlkodlak s Lonem Chaneyem takovým tím klasicky hororovým nadpřirozeným snímkem tak tady je zápletka zasazená do takového dobrodružně steampunkového scifi pozadí s botanikem doktorem Glendonem, který ve své laboratoři se CCTV začátku 20. století testuje všemožné lidožravé rostlinky, ale především se zajímá o jednu zvláštní rostlinu, která je jen v tibetu, a která kvete jen za měsíčního svitu. Není ale jediným, kdo se o tuto rostlinu zajímá, což pohání celý děj dopředu a překvapivě to dává prostor i k takovému uhozenému humoru, kterým prakticky všechny postavy oplývají. Film je to takový dost přímočarý a nic moc objevného nebo překvapivého v něm není, jenže právě díky tomu na halvu padlému vtipu a lehce scifi kulisám je to taková kuriózní záležitost, která určitě přinejmenším pobaví kontrastem běsnění vlkodlaka a vtipných paniček s jejich komickými replikami :). ()
Vlkodlaka v Londýně bych doporučil na sobotní odpoledne, kdy nemůžete vytáhnout paty z baráku, protože vám do oken buší silné krupobití. Strachu moc nenabídne, ale kvality se mu upřít nedají. A protože jde ve filmu nejen o vlkodlaky, ale i o kytičky, pro botaniky je tenhle film určitě rajským potěšením (zdravim obituse:)) Proměn z člověka na lykantropa je tu dost a nejsou pokaždé o prolínajícím se efektu. Bohužel nenaplnil mé očekávání v atmosféře a nějakého většího napětí, potemnělých uliček Londýna si tu divák moc neužije a místo toho nám nabídne nepřehlédnutelnou humornou vložku v podobě dvou ukecaných babek, které nejdou pro ránu daleko :) kladů zůstává ale více, takže pro mě jasných 70 procent. Zkrátka příjemný horůrek pro pamětníky :) ()
O pár let mladší Wolf Man patří rozhodně k těm nejlepším vlkodlačím hororům vůbec, není-li vůbec tím nejlepším. Tento starší a snad i první významnější lykantropií postižený horor sice nenabízí natolik hutnou atmosféru, ale na druhou stranu oplývá slušnými maskami, originálním příběhem a zejména lehkostí vyprávění, kterou podtrhují až překvapivě zdařilé humorné vložky se stařenami z hospody. Nenadchlo, sic pobavilo a s úctou tedy ke třem vlčím zubům přihazuji ještě jeden. ()
Galerie (42)
Zajímavosti (3)
- Henry Hull, který ztvárnil filmového manžela Dr. Glendona Valerii Hobsonové, byl ve skutečnosti o celých 27 let starší. (Conspi)
- Vlkodlačí vytí vzniklo zkombinováním hlasu Henryho Hulla a skutečného vlčího vytí. Vše bylo zvukařským štábem uzpůsobeno tak, aby byl vydávaný zvuk co nejrealističtější a co nejméně zaměnitelný s jakýmkoliv jiným použitým v dřívějších vlkodlačích filmech. (Conspi)
- Filmovou tibetštinou je ve skutečnosti kantonský dialekt čínštiny. (Conspi)
Reklama