Režie:
Hallvar WitzøScénář:
Erlend LoeKamera:
Karl Erik BrøndboHudba:
Jørund Fluge SamuelsenHrají:
Pål Sverre Hagen, Ingrid Bolsø Berdal, Hermann Sabado, Jon Brungot, Jenny Hilmo Teig, Ine F. Jansen, Paul-Ottar Haga, John F. Brungot, Trond-Ove Skrødal (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Výbušná komedie o životě Johana, maloměstského samotáře s citem pro dynamit, který se dostává do neustálého konfliktu s venkovskou komunitou. Johan, který v mládí osiřel, je vychováván svou tetou a strýcem a po celý život se snaží najít své místo ve společnosti a vyrovnat se s celoživotní neopětovanou láskou k dívce ze sousedství, kterou během svého mládí málem rozmetal na kusy. (Film Europe)
(více)Videa (3)
Recenze (38)
Je možné byť silný a čudný zároveň. A presne taký bol Johan, ktorého všetci nenávideli. Možno by mi k výbornému filmovému zážitku stačil bombastický Pål a svetre s nórskym vzorom .. lenže ja som ku tomu navyše dostala príjemný čierno-humorný a smutno-veselý príbeh od môjho obľúbeného spisovateľa. 4,5* ()
Ani nijak výrazne vtipné, ani smutné, ani napínavé, ani dojímavé. Od všetkého si na chvíľu pričuchne človek trochu, ale ani jedného dosť na to, aby to nejak konkrétne zavoňalo. Lebo keď už to začne zaváňať niečim intenzívnejšie, tak buď to vyšumí do prázdna, alebo tu náladu vyruší ďalšia scéna. Asi to malo posobiť melancholicky, ale s Johanom som sa okrem posledných 10 minút proste nevzrušene, nezaujato minul. ()
První dvě slova zdejšího obsahu jsou celkem výstižná...život je v podstatě exploze...vybuchují v nás emoce, pocity, předsudky, žel také nenávist...ale i láska. Nádherný, klasicky skandinávský kousek, jenž donutí diváka vidět humor v tragických situacích, za pár vteřin zase upřímně dojme a vše zakončí grandiosní explozí, ve které život dostává konečně uspořádaný a smysluplný obraz... [Filmový klub Citadela] ()
Na Johana se sice celkem dá dívat, za což může zasazení do fotogenické, odlehlé, norské pobřežní vísky Titram (mimochodem reálné, ve které se film opravdu natáčel), ale jakmile vám dojde, o co se film snaží (časosběrná freska s svérázném podivínovi a la Forrest Gump či švédský Stoletý stařeček), dojde vám, jak ten film šíleně selhává. V honbě za dosažením toho správného podivínského hrdiny, skrze kterého je nám vysvětlováno, že divní jsou ve skutečnosti všichni kolem, totiž není schopen vůbec vykreslit charaktery postav nad rámec jednorozměrných lidských gimmicků. K různým motivům (třeba ty výbušniny), se vrací úplně náhodně a proto není schopný k čemukoli a komukoli zde vybudovat nějaký vztah. Celé to působí jako špatně zadaptovaná kniha, protože většina elementů ve filmu je jen zvláštně nakousnutá a nikam nedovedená. Trochu podezřívám film, že původně měl být daleko drsnější podívanou, kterou nakonec někdo sesekal do hebčejší, rodinné podívané. ()
Synchronicita tomu chtěla, abych si před Johanem sfouknul ještě jednohubku O koních a lidech. Ideální lehký předkrm k naladění chuťových pohárků, po kterém přišel bombastický hlavní chod. Johan je skvělá záležitost, moje krevní skupina. Směs humoru a melancholického dramatu v homogenní směsi, kde se těžko rozpoznává jedno od druhého, ale jako celek tvoří dokonalé spojení. Tohle si dám brzy za dlouhých zimních večerů s radostí znovu. ()
Galerie (12)
Zajímavosti (1)
- Dej sa odohráva v Titrane na ostrove Frøya v Trøndelagu, kde sa aj film natáčal. (Arsenal83)
Reklama