Režie:
Teemu NikkiScénář:
Teemu NikkiKamera:
Sari AaltonenHrají:
Petri Poikolainen, Marjaana Maijala, Hannamaija Nikander, Samuli Jaskio, Rami Rusinen, Matti OnnismaaVOD (2)
Obsahy(1)
Jaakko (Petri Poikolainen) je slepý a postižený, upoutaný na invalidní vozík. Miluje Sirpu. Žijí daleko od sebe, nikdy se osobně nesetkali, ale každý den se spojují po telefonu. Když Sirpu zdrtí šokující zpráva, Jaakko se rozhodne, že za ní, nehledě na svůj stav, okamžitě pojede. Musí se však spolehnout na pomoc pěti cizích lidí na pěti místech: z domova do taxíku, z taxíku na nádraží, z nádraží do vlaku, z vlaku do taxíku a nakonec z taxíku až k ní... (mac000)
(více)Videa (1)
Recenze (22)
Uběhlo už několik týdnů od projekce na KVIFF, ale stačí si jenom mírně vzpomenout na některé scény a už se mi zase hrnou slzy do očí. Zvrat po výstupu z vlaku ve mně vyvolal takovou směs šoku, vzteku a znechucení z lidské podlosti, jako dlouho nic. Jeden z nejsilnějších filmových zážitků v životě a nejemotivnější film s handicapovaným hlavním hrdinou, jaký jsem kdy viděla. ()
Forma značně převyšuje obsah, i když i ten rozhodně není k zahození. Měla bych připomínky k únosu hlavního hrdiny. Rozhodně nerozporuji, že by mohl existovat někdo, kdo je schopen ublížit nemohoucímu. Ale ukončení této akce postrádá odvahu předešlého děje. Leč berme to pouze jako pihu na kráse precizně zpracovaného černým humorem prosáklého snímku. ()
Slepý muž emoce v divákovi vyvolá spolehlivě, protože námět, v němž se těžce postiženému člověku dějou zlé věci, asi bez emočního dopadu ani zpracovat nelze. V tomhle ohledu je ten film tedy takový vychtěný slzopud, čímž mi není úplně sympatický. Za první, zábavnou a nad očekávání nahláškovanou polovinu, tomu ale čtvrtou hvězdu dám. (56th KVIFF) ()
Příběh o mladém muži trpícím roztroušenou sklerózou v posledním stadiu. Muž je slepý, trpí nesnesitelnými bolestmi, přesto jeho touha po lásce a blízkosti jej přiměje k neuváženému činu - k cestování za svou neznámou, jíž zná jen z dlouhých každodenních hovorů po telefonu. Vydá se na cestu bez doprovodu, spoléhá se jen na pomoc kolemjdoucích. A ti jsou dobří, ale i zlí….. Snímek je natočen s velkým důrazem na tvář herce, která téměř neopustí záběr. Vše ostatní máme v mlze. Přenáší se na diváka úzkost, špatná orientace, vnímáme chvilky štěstí stejně jako bolest. Představitel hlavní role je navíc skutečně slepec s roztroušenou sklerózou. Velmi intimní a zároveň bolestivé nahlédnutí do života nemocného a bezmocného člověka. ()
Tak sugestivně podaný film o postiženém muži jsem snad ještě neviděl. I přesto, že se jedná o jednoduchou zápletku, donutí vás si prožít hrůzné i šťastné chvíle spolu s úžasným Petrim Poikolainenem, který bohužel skutečně trpí roztroušenou sklerózou. Když k tomu připočtu jeho nerdskou lásku k filmům především k hororovým a postapo scifátkům, je to můj muž. 80% + kamera Sari Aaltonen ()
Galerie (14)
Zajímavosti (3)
- Úvodní titulky jsou v braillově písmě. (pornogrind)
- Hlavní role byla šitá na míru Petri Poikolainenovi (Jaakko Järvinen), který stejně jako jeho postava ztratil zrak a velkou část pohyblivosti kvůli roztroušené skleróze. (Johnny.ARN)
- První hlavní role Petriho Poikolainena (Jaakko Järvinen) v celovečerním filmu. Vzhledem k jeho zhoršujícímu se zdravotnímu stavu pravděpodobně také poslední. Kvůli postupující nemoci proto časová linie produkce neměla prostor pro výrazné zpoždění, protože nebylo zaručeno, jak dlouho bude hlavní herec ve stavu, aby se mohl zúčastnit natáčení. (Johnny.ARN)
Reklama