Režie:
Ari AsterScénář:
Ari AsterKamera:
Pawel PogorzelskiHudba:
Bobby KrlicHrají:
Joaquin Phoenix, Patti LuPone, Amy Ryan, Nathan Lane, Kylie Rogers, Denis Ménochet, Parker Posey, Zoe Lister Jones, Armen Nahapetian, Julia Antonelli (více)Obsahy(1)
Beau se bojí – života, světa a především své mámy. Na cestě na rodinnou návštěvu je vtažen do nečekané spirály absurdních událostí, které si nedokázal představit ani v těch nejtemnějších snech. Na šílené pouti plné humoru, děsů a dobrodružství se tak musí samotářský podivín vyrovnat se svými strachy a konečně vzít život do vlastních rukou. Filmový vizionář Ari Aster (Děsivé dědictví, Slunovrat) spojil síly s hereckým chameleonem Joaquinem Phoenixem (Joker) a přichází s mimořádně pohlcujícím filmovým zážitkem bořícím bariéry žánrů i diváckých očekávání. (Aerofilms)
(více)Videa (5)
Recenze (238)
Možná se doslechnete, že filmy Ariho Astera jsou akorát tak o dysfunkčních rodinných dynamikách a že jinak o ničem víc nevypovídají. Není to pravda. Asterovy filmy jsou koncentrovaným útokem na principy západní moderní racionality, v každém filmu trochu jinak, s akcentem na jiný pilíř modernity. V Děsivém dědictví je to psychologie a psychiatrie. Ve Slunovratu etnografický nebo antropologický výzkum a věda obecně. Zatím nejambicióznější On se bojí pak podniká originální výpad proti nedotknutelné descartovské dualitě subjektivní a objektivní reality. Obojí tady totiž nerozlišitelně splývá v jedno, aniž by to přitom až na výjimky procházelo nějakým zásadnějším vývojem, připomínajícím nějaký postupný propad do králičí nory. Začátek filmu může být stejně ne/reálný, jako jeho konec. Nejsou tady žádné švy, žádné přechody mezi snem a realitou, podle kterých bychom se mohli alespoň částečně orientovat, jako např. v Lynchových filmech (Mulholland Drive, Lost Highway). On se bojí je zdánlivě psychoanalytický film, který ale rezignuje na psychoanalytické vidění světa. Je to přitom hlavně promyšlená práce s mizanscénou, prostorem a jeho vrstvením, která tenhle film odlišuje od ostatních titulů s podobnými ambicemi. Logika narušené mysli nebyla nikdy tak precizně zvnějšněná - a zároveň černohumorně provázaná s různými typy hororu - jako tady. ()
Presne tak, je to haluz. Ale haluz pre haluz. Len aby bola. Niektoré zábery dobre, efektné, ale inak niekedy aj uziapané a o hovne. O takom sloňom lajne. Phoenix také roly berie rád, tak nech si užije, ale nás pri rozume viac než jeho niekdajší Commodus nadchne niečo iné. ()
Totálně brutální stopáž, při které si párkrát řeknete, jestli vám nehrabe taky. Úvod skvělej, série drobných událostí s katastrofickým důsledkem pro psychicky slabého jedince. Ta mrtvola na ulici, policista který chce po nahém chlapovi odhodit zbraň, dobrý. Jako celek po skončení filmu máte guláš v hlavě, protože konec je tak nějak divnej. Jinak dům matky byla architektonická krása a pokud bych měla hodnotit samotného Joaguina, byl by to plný počet hvězd. ()
Lze se vymanit z matčina vlivu a odpustit si domnělá pochybení? Joaquin Phoenix jako zkrachovalý Beau se o to ani nepokouší, přesto je během tříhodinové odysey vystaven větší dávce sebepoznání, než by sám chtěl. A je rozhodně zábava to sledovat, přestože celek rozhodně není jednoduchým soustem. Více zde. ()
Tříhodinový nesmysl, který drží výtvarná stránka, kameraman a Phoenix, podle toho, jak moc ho máte rádi. První čtvrtina slibuje zajímavý úzkostný koncept, který v druhé a poté znova ve třetí čtvrtině zahodí a vrhne se na jiný, aby závěrečnou částí navázala a uzavřela neuspokojivě první. Tohle bohužel není vypilovaný kousek, na který se bude vzpomínat. V Hereditary i Midsommar dokázal Aster vnést do hororových příběhů psychologickou hloubku, tísně a depresi a povýšit je na vyšší zážitek, v tomto filmu se bohužel psychologično objevuje obnažené bez žánrové škatulky a na divákovo potěšení to nestačí. Úmorná stopáž je bohužel další podpásovkou celku, jehož některé úryvky mají skvělý potenciál. ()
Galerie (25)
Zajímavosti (23)
- Ari Aster priznal, že počas natáčania „veľmi intenzívnej“ scény s Phoenixovou kolegyňou Patti LuPone Phoenix náhle skolaboval a stratil vedomie v dôsledku fyzickej intenzity svojich kúskov, ktoré zahŕňali rozbitie skla. (Arsenal83)
- Joaquin Phoenix mal v obviazanej ruke vložené špendlíky, aby pociťoval skutočnú bolesť. Na brucho mu tiež pripevnili kancelárske klipy na viazanie papiera, aby bolo jeho krívanie prirodzenejšie. (Arsenal83)
Reklama