Režie:
Věra JordánováScénář:
Dušan PirníkKamera:
Ivo PopekHudba:
Petr UlrychHrají:
Martin Zounar, Linda Rybová, Jiří Schmitzer, František Řehák, Jan Filip, Anna Cónová, Marie Logojdová, Miroslav Rataj, Jiří Čapka, Jan Fišar, Jan Odl (více)Obsahy(1)
Martin Zounar je velikým jedlíkem, který se nebojí královského vojska, čertů ani práce. Chudí manželé marně čekají na dítě. Zoufalý muž požádá o pomoc samotné peklo a čerti mu vyhoví: za devět měsíců se manželům narodí syn Nesyta. Když vyroste, vydá se do světa. Práce se nebojí a nabízí pomoc, kde může, ale všechny odrazuje svou nenajedeností. Nakonec vstoupí do služeb samotného čerta... V pohádce Boženy Němcové má Nesyta pro strach uděláno. Nebojí se královského vojska, čertů ani práce. A jak se má k dílu, má se i k jídlu. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (53)
Nesyta je chudák pořád hladový a tak jde kam ho z hladu šilhající oči vedou a hladem se třesoucí nohy nesou, aby našel někoho, kdo ho vezme do služby, ve které by se do syta najedl. Pak už to je vykrádačka jiných pohádek. Nejzábavnější je, jak na vsi jsou lidi zděšení, když je někdo trochu zamatlaný ve tváři. Hrůzou z toho mohou zešílet, byť jinak je v nažehleném a načančaném oděvu Div, že člověk necítí vůni Arielu i z obrazovky. Ovšem největší ustrnutí nastane, když se zohyzdí princezna, a to šátkem kolem krku, dvěma uvolněnými pramínky vlasů a šmouhou na čele a tvářích. ()
Humorná pohádka, která se neupíná na studiové exteriéry a nechá vyniknout Zounarovo korpulentní tělo. Tady ještě byl snesitelný, když ho například vidím v Ordinaci v roli zlořáda je jeho herectví k smíchu. Ani tady nepodává nic za co měl být chválen, ale jeho role je vesměs podávána komickou formou, kterou obstojně zvládá i za cenu přehrávání. Zounar v roli jedlíka sežere všechno co vidí, má pro strach uděláno, a získá si i sympatie. Božena Němcová by z něho měla radost. Diváci si naposledy Zounara užijí v roli, kdy se jim vyloženě neprotivěl a vydařená pohádka je na světě. Jistě jste už ale viděli lépe scénáristicky vystavěné pohádky. 60% ()
Vtipné spílání čertů na Odměnín: "Spíš by to měl být Zlodějkov." Nesyta svým poctivým přístupem nejen k jídlu, ale i k práci vede k přičinlivosti celou vesnici i peklo. Hezky vykreslený vztah princezny k Nesytovi - překvapí závěrečnou "svatební" scénou. Herecky příjemné obsazení, Zounar si počíná rázovitě. Líbivé zasazení do přírody (Valašské muzeum v Rožnově pod Radhoštěm) umocňuje svěží hudba Petra Ulrycha. ()
,,Buchty, koláče, domácí syrečky, škvarky a koblížky!“ Nesyta je trochu guilty pleasure movie. Zounar jako rázovitý hlavní hrdina, co sežere, na co přijde, nemá chybu. Linda Rybová je roztomilá, no co po ní chtít víc. Jen ten Schmitzer je naprosto nevhodně obsazen jako král. Příběh připomíná S čerty nejsou žerty v televizním podání. Nicméně naivita a jednoduchost děje i charakterů je návyková. Vesničany většinou hrají hrozná polena, co brutálně přehrávají. Je pak radost sledovat staršího pána, jak žebrá u Nesyty o zlaťák, jako kdyby se o to snažilo dítě ve školce. Zmínit musím také chytlavou melodii, která hraje úplně všude téměř celou pohádku. Ke konci jí tak budete milovat nebo nenávidět, možná ale obojí. ()
Příjemná pohádka, která sice úplně nenadchne, ale hlavně neurazí, má jasný a čitelný příběh vycházející z klasiky, slušnou hudbu Petra Ulrycha a pěkné karpatské exteriéry. Klad oproti jiným je např. také v tom, že i malé role hrají, ne jen pobývají na obrazovce. Zounara nemusím a pravdou je, že mnohdy přehrává, což ale vynahrazuje pohledná Rybka. ()
Galerie (20)
Zajímavosti (3)
- Filmové sídlo krále (Jiří Schmitzer) je zámek Stará Ves nad Ondřejnicí u Ostravy. (rakovnik)
- Film byl kromě zámku Stará Ves nad Ondřejnicí natáčen i ve Valašském muzeu v přírodě. (rakovnik)
- Pohádka je inspirovaná knihou „Čertův švagr“ od české spisovatelky Boženy Němcové, stejně jako známější pohádkový film S čerty nejsou žerty (1984). (libi666)
Reklama