Režie:
Michail KalatozovKamera:
Sergej UrusevskijObsahy(1)
Po úspechu filmu Žeriavy tiahnu (1957), ktorý v svojej dobe ohúril celý svet svojimi avantgardnými prvkami vo filmovej reči a v neposlednom rade uspel aj na festivale v Cannes, naďalej pokračovala spolupráca medzi režisérom Michailom Kalatozovom a kameramanom Sergejom Urusevskym. Ich nasledujúci film Neodoslaný dopis (1959) je existenciálnou dobrodružnou drámou o osude štyroch geológov, troch mužov a jednej ženy, hľadajúcich diamanty v sibírskej tajge. Radosť z úspešného nálezu vystrieda katastrofa veľkého požiaru lesa, ktorý ich odreže od jedla aj lodí. Ich jedinou šancou na prežitie je únik k rieke a dopomôcť im k tomu môže už len túžba po živote. Pomalé tempo, precízne riešené dlhé kamerové jazdy či spektakulárna hudba Nikolaia Kryukova dávajú možnosť nielen precítiť psychické stavy postáv, ale aj zachytiť čas a priestor v stáze. Psychologicky bravúrne tu je vykreslená beznádej, strach či sexuálna frustrácia postav, zahraných skvelými hercami, medzi ktorými vyniká talentovaná Taťjana Samojlova. Na prvý pohľad banálny príbeh Valeri Osipova sa vďaka tejto progresívnej forme zapísal do dejín nielen sovietskej kinematografie.
Hypnotický a duchovný rozmer atmosféry Neodoslaného dopisu si všimol aj Andrej Tarkovskij, ktorý sa filmom inšpiroval pri nakrúcaní jeho kultového snímku Stalker (1979).
(jaklee)
Recenze (31)
Epické, velkolepé, úžasné. Jen jsem žasnul, že je něco takový možný natočit. Je to trochu jako Revenant, i když todle je mnohem, mnohem lepší, velkolepější a působivější. V Revenantovi je toho spoustu jen na efekt. Todle působilo naprosto ryze, skutečně, přitom neskutečně úžasně natočeno. Kalatozov s Urusevskym byli Great Masters. ()
Když se popasuju s dobovým vyzněním, kde mimo jiné poslední žijící člen výpravy v deliriu vidí ten krásný důl, který jednou na místě nálezu diamantů bude stát, tak zůstává úchvatně natočená výprava do nitra země nikoho. Samotná myšlenka dobrovolné oběti ve prospěch vyššího cíle, pokud se zbaví ideologického balastu, je velmi působivá. Požár lesa vypadá natolik realisticky, že snad kvůli natáčení opravdu zapálili pár hektarů tajgy, a závěrečná mrazivá desetiminutovka na voru zase připomene, co to znamená, když se řekne "zima jak v ruským filmu." Z dnešního pohledu mi asi chybí realističtější psychologická stránka, ale i tak jsem byl okouzlen. Hodně silné čtyři hvězdy. Edit: Po pár letech zvyšuji na pět, protože dojem krásné čistoty filmu za celou tu dobu nevymizel. ()
Neodeslaný dopis jsem měl dlouho ve Chci vidět a marně jsem se jej snažil sehnat. Očekávání jsem měl dosti velká a snad i proto pak přišlo spíše zklamání a důsledkem toho hodnocení ve výši 3*. Snímek má velice zvláštní kameru, která mě od začátku "praštila" do očí. Příběh i herecké výkony je nutné pochválit, stejně jako prostředí, v němž se vše odehrává, avšak celkově vzato bych si již reprízu nedal. ()
Kamera Sergeje Urusevského mne zase dostala. Musel jsem neustále obdivovat výtvarnou stránku filmu (na níž má jistě svůj podíl i tajga) dokonce i v drsných scénách umírání jednotlivých hrdinů. Autoři filmu jistě se museli popasovat s dobovým ideologickým rámcem, ale vyřešili to dobře v intencích veršů jednoho klasika: ..." dělník je smrtelný / práce je živá...", takže to nevyznívá tak propagandisticky. Ideologicky však byli jistě limitováni, ale zase si mohli dovolit tu tvůrčí svobodu, že nechali umřít i takové hrdiny, jichž smrt by byla v dobové hollywoodské produkci naprosto nemyslitelná, protože bez hepyendu klesá komerční potenciál. Prostě, ty hranice tvůrčí svobody jsou různé. --- Jinak, přál bych si, aby tento tvůrčí kolektiv natočil nějaký film podle povídek Jacka Londona z dálného Severu. Dovedu si přesdatvit, že tito by třeba takovou Lásku k životu natočili naprosto skvěle a v duchu autorova záměru. ()
Áno, polovica úspechu je neuveriteľná kamera legendárneho Sergeja Urusevskija. Klasický prírodný survival, kde ani netreba vlkov, úplne stačí odľahlá tajga a nepriazeň počasia. Milostné línie sú trochu nadbytočné, úplne mimo vyznievajú aj reči o oddanosti Sajuzu, keď sú postavy na pokraji vysilenia. Možno aj preto občas vystrkuje rožteky nuda. O tom ale rozhodne tento film nie je. Film by sa dal rozdeliť na tri časti, "klasická" prírodná scenéria, kde dominuje voda, požiar a na koniec sneh. Najviac ma dostala tým pádom podľa vlastných preferencií záverečná pasáž a rozhodne som nečakal, akým nekompromisným spôsobom bude scenár narábať s postavami. ()
Galerie (35)
Photo © Mosfilm
![Neodeslaný dopis - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/158/582/158582337_1e6654.jpg)
Reklama