Podezření
Režie:
Michal BlaškoScénář:
Štěpán HulíkKamera:
Adam MachHudba:
Jonatán PastirčákHrají:
Klára Melíšková, Denisa Barešová, Miroslav Hanuš, Ivan Trojan, Johana Matoušková, Milena Steinmasslová, Marek Pospíchal, Elizaveta Maximová, Petr Lněnička, Jan Bidlas, Klára Pollertová-Trojanová (více)Obsahy(1)
Doktor Dalibor Vaculík (I. Trojan) je sympaťák. Razí teorii být pozitivní. Vysloužil si tak pověst dobrosrdečného, starostlivého muže, se kterým je radost pracovat. Jenže každý má své slabší stránky. Tak například intimní vztahy na pracovišti doktoru Vaculíkovi rozhodně nejsou cizí. To je ale trnem v oku hlavně starším sestrám. Ty mladší ho naopak milují a jsou ochotny ho bránit v každé situaci. Dokonce i když se jedná o rozhodování, které Vaculíkovi v hierarchii nemocnice nepřísluší. Dalibor Vaculík si to zpočátku nechce přiznat, ale naložil si na sebe nejspíš víc, než unese. Jedna věc je dát případ obvinění do pohybu, druhá, bezpochyby těžší, je pak situaci ustát a unést důsledky a odpovědnost, která z takového jednání vyplývá. (Česká televize)
(více)Recenze (24)
Třetím dílem se jednozačně potvrdilo, že má Štepán Hulík neskutečný talent (byť každý svůj námět piluje roky, což je ale výsledku dle všeho jenom k užitku). Jeho schopnost perfektně budovat reálné nečernobílé charaktery skrze takové jakobynáhodné a jakobynedůležité situace a rozhovory se dobře projevuje ve všech třech dílech, a působí neskutečně dobře a sympaticky (nejen proto, že v českých vodách plných nuceně černobílých a nevěrohodných charakterů s až chorobnou doslovností úplně všeho (ne)podstatného jde o vyloženou vzácnost). Je ve výsledku "dobrá" nebo "zlá" sestra Kučerová? A co vrchní sestra, která svou kolegyni, se kterou pracuje dvě dekády nepodržela, aby byla nakonec z oddělení sama vyštípána? O doktoru Vaculíkovi ani nemluvě; ta nejednoznačnost - ostatně v reálném životě jí známe víc než dobře - je opravdu osvěžující. A přidejte k tomu všemu fenomenální herecké výkony naprosté většiny zúčastněných (nejen Melíšková, ale také Hanuš a už tradičně Trojan), spolu se zručnou režií mladého Michala Blaška a kamerou podobně mladého Adama Macha a máte jednu z nejlepších minisérií prvního kvartálu letošního roku. Klobouček a velmi solidních 85 % za celý triptych. ()
„Nevím, já jsem mrtvoly nepočítala!“ Zdravotní sestra Hana Kučerová nehrála nikdy žádné hry. A je jedno, zda se shýbá nad kňučícím pacientem nebo sedí u soudu, u kterého jí hrozí doživotní vězení. Vystupuje s maximální věcností a tvrdou sebekontrolou, brání se „vylepšení dojmu“, když k ní její advokát přichází s manželkou, líčidly a nůžkami. Nezjihne ani při návštěvách dcery, která jí vyčítá, že se zajímá jen o barák a o psa. Věčně stažená ústa, žádný úsměv, drsně přímé reakce. Ale furt to neznamená, že vědomě zabíjela. Bavilo mě právě veřejné vnímání jinakosti. Naopak se příliš nepodařilo samotné vyšetřování: policie sice koná, ale důkazy tak nějak (náhodně) přicházejí a divně se s nimi pracuje, Hanušův advokát pak práci policie v podstatě nahrazuje. Argumentace chybí. A co třeba posudek o psychologickém profilu obžalované? Zároveň jsem možná nedával pozor, ale úplně jsem nepobíral roli ředitele nemocnice, který se vzdal funkce. Celkem mimo byla i odbočka k otci. Na úmrtí při noční službě tehdy upozornil lékař Ivan Trojan, čekal bych nicméně, že zajímavě neprůhlednou roli tvůrci někam víc posunou. Takže jo, pár drobných výtek tu přeci jenom je. Přesto nadprůměrné. ()
Pro pány Blaška a Hulíka maximální budoucí podporu ze Státního fondu kinematrografie! A nechť tvoří a točí a točí a točí. Na úkor všech těch zbytečných filmů a inscenací, které bez povšimnutí po prvních uvedení zapadnou a nikdo si na ně nevzpomene. Nemám rád superlativa, ale osobně si stojím za tím, že se rodí důstojní nástupci pánů Kadára a Klose. Poprvé od 60. let. Nominuji Kláru Melíškovou, Miroslava Hanuše, Michala Blaška a Štěpána Hulíka na Českého lva. A děkuji tvůrcům za hlubokou sondu do klientelismu a mizerné práce současných orgánů činných v trestním řízení, vč. státního zastupitelství na regionální úrovni. ()
Trochu mne třetí díl zklamal. Přece jen jsem čekal, že se dozvím, jak to bylo s draslíkem v poslední infuzi, která celou mašinérii a všechny otázky spustila. A těch různých mlčících psychologických pohledů tam bylo snad až příliš, snad jsem jen porozuměl tomu poslednímu - že jediné k čemu to bylo snad dobré, byla proměna dcery v odpovědnější osobu. Líbil se mi výkon právě D.Barešové a v menší roli Jana Bidlase jako státního zástupce. ()
Jak je čtveřice Melíšková, Hanuš, Barešová a Trojan skvělá, tak o to víc jsou v kontrastu nemastné neslané vedlejší postavy. Například spoluvězeňkyně Kučerové, soudkyně, ředitel nemocnice, kam se šla Kučerová na konci ucházet o práci. K výborným hercům bych ještě přidal Milenu Steinmasslovou. Poslední díl byl asi nejslabší z celé série, trochu víc bych očekával ze soudní síně na úkor některých zbytečných záběrů, jako například toho úplně posledního z nemocničního pokoje. Trochu zbytečné bylo i setkání v samošce s majitelem stavební firmy. Znovu zde byla zdůrazněna negativní role médií, která už vrahovi rozhodla a následný nezájem po Kučerové propuštění. Absolutní odraz reality. ()
Galerie (13)
Zajímavosti (2)
- V epizodě se vyšetřovatel baví s právníkem ex offo Novákem (Miroslav Hanuš), že obžalovaná zdravotní sestra může být masová vražedkyně. To je ale nesmysl, protože zdravotní sestra by byla spíše sériová vražedkyně, protože šlo o několik úmrtí v delším časovém období. (mkali)
- Hana (K. Melíšková) těsně po propuštění zahlédne v televizi mluvit bývalého ředitele o důležitosti paliativní péče. Paliativní péče je komplexní, aktivní a na kvalitu života orientovaná péče poskytovaná pacientovi, který trpí nevyléčitelnou chorobou v pokročilém nebo terminálním stadiu. Cílem paliativní péče je zmírnit bolest a další tělesná a duševní strádání, zachovat pacientovu důstojnost a poskytnout podporu jeho blízkým. (sator)
Reklama