Režie:
Christopher NolanScénář:
Christopher NolanKamera:
Hoyte van HoytemaHudba:
Ludwig GöranssonHrají:
Cillian Murphy, Matt Damon, Robert Downey Jr., Emily Blunt, Florence Pugh, Josh Hartnett, Casey Affleck, Rami Malek, Kenneth Branagh, Tom Conti, Benny Safdie (více)VOD (4)
Obsahy(2)
V době, kdy Druhá světová válka ještě vypadala nerozhodně, probíhal na dálku dramatický souboj mezi Spojenými státy a Německem o to, komu se dřív podaří zkonstruovat atomovou bombu a získat nad nepřítelem rozhodující převahu. V Americe se tajný výzkum skrýval pod označením Projekt Manhattan a jedním z jeho klíčových aktérů byl astrofyzik Robert Oppenheimer. Pod obrovským časovým tlakem se s týmem dalších vědců pokoušel sestrojit vynález, který má potenciál zničit celý svět, ale bez jehož včasného dokončení se tentýž svět nepodaří zachránit… (Cinemart)
(více)Recenze (1 351)
Fascinující pohled na člověka, jenž stál ve středu procesu zažehnutí stále běžící řetězové reakce, který v dechberoucím tempu vypráví relativně vrstevnatý příběh o životních peripetiích fyzika samého a počátcích rozvoje jaderného zkoumání vedoucího k výrobě smrtonosné zbraně, přičemž neopomíjí ani válečné, ani politické souvislosti. Po všech stránkách vynikající počin, který umně střídá žánry a pracuje s časovými rovinami, jemuž by možná neškodilo občas trochu více zvolnit, snížit kadenci slov a ztišit neutuchající hudební podkreslení, a nechat tak dopadnout některé myšlenky či události plnou vahou, stejně jako při naprosto dokonalé scéně zkušebního výbuchu. 95 % ()
Mám k tomu v podstatě stejné výhrady jako k jiným Nolanovým filmům. Moc tlačí na pilu, nadužívá hudbu, nenechává doznít emoce. Navíc jsem si stejně jako mnozí říkal, že 70mm je pro sedící muže v sacích a kravatách trochu plýtvání, ale v tom jsem se mýlil. Když jsem viděl první záběry z kopie, vyhrkly mi slzy do očí, opravdu. Ta velikost IMAX formátu možná na první dobrou vybízí k velkým celkům, panoramatům a akčním sekvencím, ale když pak vidíte portrét na němž je čitelný každý pór, každá vráska a skrze oči čtete emoce tak čitelně jako nikdy předtím, uvědomíte si, že tvář může být krajina, ve které se opravdu je na co dívat. Viděl jsem Dunkerk ve stejném kině, také z kopie a nechal mě úplně chladným. Hlavní roli tu hrála akce a stroje. V Oppenheimerovi jsou tím hlavním oči Cilliana Murphyho a těm nemůže žádný stroj konkurovat. 75% ()
Vypíglované filmařské drama. To není životopisný dokument, ale ústředním motivem je spíše špionážní vyšetřovací drama s parádní zvukovou kulisou. Mnohdy dialogová smršť a přehršel postav je tak trochu i kámen úrazu, neboť jsem se občas (především ve finále) cítil tím davem a dialogovým tornádem uválcován. Parádně natočený film, který však nebude ve společnosti mezi násobnými shlednutími. 85% (viděl jem: 1x cz, domácí kino) ()
"Bůh nehraje v kostky.." ()
Možná o tom jen nedokážu přemýšlet dost do hloubky, ale z propagace filmu jsem nebyl připravený na 3 hodiny dialogů. Nolan jako vždy láká do IMAXU, ale upřímně je Oppie pro tento formát možná nejzbytečnějším z jeho filmů. Proč? Protože akce nebo alespoň výpravného vizuálu je tam opravdu minimum. Ano, dialogy jsou natočené precizně, málokdo by stejnému obsahu dokázal dát takto bombastický kabát, ale přijde mi jako kdyby se zapomnělo na základní filmařské pravidlo "Show, don't tell." Navíc, když už je tolik prostoru pro obličeje a dialogy, proč film skoro neřeší psychologický dopad použití "Gadgetu" u většiny vědců, kteří se na jeho vývoji podíleli? Pokud si chcete Oppenheimera maximálně užít, doporučuji nechodit večer a důkladně si před promítáním nastudovat dějepis, slavné vědce a fyziky 20. století a také politiku USA. Hodně štěstí, máte co dělat! Bez hotového domácího úkolu se ve filmu rychle ztratíte. 66% ()
Jako edukační materiál bezchybné, donutilo mě to vyhledat si informace o spoustě lidí plus vojenské pouštní utajené město Los Alamos, kde ty ženský fakt nemohly dělat nic jinýho než chlastat, jak ostatně bylo naznačeno. Hodně mě zaujalo propojení vědců z celýho světa mezi válkama, jak o sobě věděli, znali práci jeden druhýho a ve výzkumech na sebe vzájemně navazovali, to všecho bez mobilů a internetu. Dynamická střední část s výstavbou tajnýho města Los Alamos mohla klidně skončit akcí v Hirošimě. Jenže pak byla ještě další hodina, kde se prolínal polotajný výslech ohledně bezpečnostní prověrky a veřejný proces vyvolaný Lewisem Straussem. Tady už jsem se úplně ztratil v postavách a jménech, díkybohu aspoň za rozpoznatelnýho Einsteina. Morální a etické poselství je jasné – válka je vůl. Ale o hodinu míň by stačilo. ()
Ak by nešlo o novú nolavovku, tak by som neskúsil. Treba uznať, že lepšie to prerozprávať asi nešlo. Dostal som ucelený, presvedčivý pohľad na danú dobu a jej súvislosti prostredníctvom uzatvoreného okruhu postáv. Doba, kedy náckov ako najväčšieho svetového nepriateľa vystriedali komunisti. Oppenheimer (Cillian Murphy) nevyvoláva žiadne výrazné emócie. V tomto smere funguje oveľa lepšie Lewis Strauss (výborný Robert Downey Jr.). Vizuálne samozrejme všetko kvalitne opečované. Bavili ma tie atomické a rozkmitané mikro vsuvky. Dobré tri hodiny dejepisu. Nemám potrebu vidieť znova, nemám potrebu odporúčať. Oceňujem absenciu CGI a že Nolan je dostatočne silné meno na to, že sa z Oppenheimera nemusel stať afroamerický homosexuál premýšľajúci o zmene pohlavia. ()
Za skromných 100 milionů dolarů Nolan tentokrát nabízí především smršť dialogů, kterými se snaží vylepšit nízkou přítomnost nějakých zajímavých příběhových motivů. Vše je vedeno v rychlejším tempu, asi aby milion monotónních převážně politických rozhovorů nezačalo nudit. Ty na plno odstartují ve druhé polovině filmu, kde je to už jen přestřelka otázek a odpovědí. V první polovině sice je určité životní období Oppenheimera a vývoj atomové bomby, ale chybí tam něco navíc. To něco nemůže přijít, pokud to není ve skutečných událostech. Na druhou stranu, to jak se z toho Nolan snaží vymáčknout maximum je obdivuhodné a těžko by to někdo udělal lépe. Herecké výkony, hudba, kulisy, kostýmy, kamera, všechny tyhle věci jsou prakticky dokonalé a nahrazují slabší emoční zážitek a pocit nějakého zapamatovatelného děje. ()
Nolan umí i životopis. Působivé, chytré, energické, ale… stříhal bych, osobně na mě nefungovaly např. prostřihy vizí či vnuknutí a scénář je občas trošku nevyrovnaný, někde příliš doslovný a někde naopak ke škodě na informace skoupý, a především mám už dlouhodobě vypěstovanou alergii na scénáristické berličky typu opakování stejných replik v různých situacích napříč celým příběhem - to je prostě laciné a neuvěřitelné. Nicméně… to, jakým způsobem Nolan ždímá možnosti audio-vizuální prezentace k přenesení atmosféry doby, situace a tíhy zodpovědnosti či pocitů postav na diváka… klobouk dolů. Kéž by tvůrci těch standardních líných biografií něco podobného dělali alespoň z 10%, protože se bojím, že je pouze shoda okolností, že podobně osobitých a poctivě vypiplaných vyprávění příběhů skutečných postav se v posledních několika letech urodilo více (Rocketman, ELVIS!). 8.5/10 ()
Christopher Nolan proste nemôže nikdy sklamať, nech natočí čokoľvek. Jeho filmárske zručnosti sú na takej úrovni, že na každý jeho film pozerám s otvorenými ústami, ako kedysi na Spielberga. Určite natočil už aj väčšie pecky, no tomto životopisu sa nedá absolútne nič vytknúť. Od príbehu, ktorý aj cez svoju minutáž ani chvíľu nenudí, cez plejádu skvelých hercov (hlavne Damon a Downey sú top), úžasnú kameru, až po prácu so zvukom (Oscar istý). Životopis býva stávka na istotu, tam sa nedá nič pokaziť, no Nolan tomu dal vďaka svojim schopnostiam ešte pridanú hodnotu. A nie je to len nejaký životopis, ale životopis s myšlienkou a aj varovaním. Pre mňa zatiaľ film roka. ()
Místy jsem si nebyla jistá jestli mám husí kůži z filmu nebo mi jen byla zima. Většinou to ale byla opravdu jen zima... Tento typ filmů má 2 strašné nevýhody. První je, že nemám ráda válečnou tématiku obecně, druhá je, že vím, jak to dopadne. Film se mi však převážně líbil, a to i přes to, že asi polovinu záběrů si divák náležitě užije jedině v IMAXu. Celkově jsem ovšem spokojena a obohacena. ()
Kdo by to byl řekl, že Nolan dokáže z tří hodin dialogů obřího orloje postav uplést podívanou, která diváky přiková do sedaček a bude mít rysy existanciálního (možná až trochu nihilistického) thrilleru... Stejně tak pozoruhodná je práce se zvukem, a především - oscilace mezi mýtotvorným portrétem jedince (zejm. v první čtvrtině protkané vizionářskými záblesky narůstajícího pochopení destruktivních fyzikálních sil mladým Oppenheimerem) a výpovědí o sebezničujícím potenciálu lidstva jako takového. ()
OPPENHEIMER je Nolanov najhereckejší film. Staré gardy, nováčikovia, každý tu ždíme svoje talenty na maximum. Je to, podobne ako jeho DUNKERK, divácky sústredená látka, ktorá nieje len pre historikov, ale primárne pre laikov. Tým nechcem Christophera uraziť, ale je to jeden z mála režisérov, ktorý dokážu so skutočnosťou pracovať hlavne pre publikum. Tri hodinky teda zbehli ako voda. ()
Vzhledem k tomu, kolik Oppenheimerova života chtěl Nolan ukázat, kolik chtěl nabídnout kontextu a informací, je ten film vlastně moc krátký a někdy zkratkovitý tak, až se vytrácí logika. Pokud existuje pětihodinová verze, sem s ní. Jinak technicky je to - podle očekávání - poklad. Kamera, zvuk, hudba, herci na pána. ()
Neskutečný audiovizuální zážitek, kde tři hodiny utekly defakto jak nic. Herecké koncerty, dechberoucí kamera, geniální hudba, která funguje i bez filmu a po skoro deseti letech film Christophera Nolana, který stojí za to a má co říct. Masterpiece, který neřekl své poslední slovo ani několikátou projekcí. ()
Nolan mě upřímně poslední filmy moc nebaví. Od Oppenheimera jsem moc nečekal a moc jsem taky nedostal. Celkový vizuál je krásný, ale ničím speciální - včetně výbuchu. Hudba sice skvělá, ale používaná k dělání zbytečného napětí, které nemá význam. Filosofické / politické / lidské otázky nezazní. Tří hodinová stopáž je zbytečná a neodůvodnitelná. Spousta pseudo art scének (např. sex na židli při výslechu). Jednoduše film nemá takřka co nabídnout, co by si člověk nezjistil během 20 minut sám a k tomu s lepším záběrem na atomovku nebo wau efektem výbuchu. (Kino) ()
Tak jsem zavítal na projekci a podělím se vámi o můj názor. Za prvé bych chtěl říct, že mám rád styl Christophera Nolana a téměř všechny jeho filmy považuju za výborné. A teď k Oppenheimeru. I když jsem se snažil tak jsem se několikrát v kině přistihl, že se prostě nudím, ano asi jdu proti proudu, ale je to tak. Nechci tím vůbec říct, že je ten film špatný, ale za prvé je to délkou filmu, která podle mě mohla být kratší a to mě vůbec nevadí delší stopáže, ale zde bych to klidně minimálně o půl hodiny udělal kratší. Za druhé mě třeba linka s komunisty prišla právě moc dlouhá a místy i nepřehledná To jsou asi mínusy Jinak co se plusu týče tak jako vždy perfektní hudba i když u tohoto filmu nebyl Nolanův dvorní skladatel a herecké výkony opět super v čele s Murphym. Některé známé tváře tam podle mě byly jen aby bylo další známé jméno, ale ne že by mi to vadilo :-) Příběh celkově respektive téma filmu je hodně silné a dá se říct, že neustále aktuální takže uchopit to a vše nějak vybalancovat dalo určitě práci. Za mě co bych ještě podotkl tak to, že jsem čekal zobrazení událostí v Japonsku trošku víc, ale to jen pro doplnění. Takže když bych to shrnul tak asi nejlépe jednou paní co vycházela z kina a řekla : chvíli dobrý chvíli nuda. Opět, je to dobrý film, ale za mě jsem asi malinko čekal něco jiného i když sám nevím přesně co jen tam není takový ten pocit perfektního díla, ale možná to chce čas a třeba při druhém a dalším shlédnutí to zhodnotíme jinak no Takže celkově 80% a čtyři hvězdy ()
Režisér a scénárista Christopher Nolan po třech letech opět vtlačil do kin film, který nemůže diváka nechat lhostejným. Oppenheimera skvěle hraje Cillian Murphy, u kterého bych se nedivil, kdyby byl za svůj výkon minimálně nominován na Oscara. Po všech stránkách je Oppenheimer výtečný film se skvělým hereckým obsazením, krom zmíněného Murphyho, zde podává vynikající výkon i Robert Downey Jr., o obraz se stará neskutečná kamera Hoyte van Hoytema, u něhož je ideální pro lepší zážitek sledovat film v Imaxu a z reproduktorů se line pompézní drásavá hudba od Ludwiga Göranssona. Určitě se těším, až si tuto atomovou bombu provoněnou plutoniem zhlédnu podruhé a vím, že určitě né naposledy. ()
Nolan dokázal to čo sa zdalo v dnešnej dobe už nemožné. K čomukoľvek je priradené jeho meno, ihneď sa jedná o veľkú filmovú udalosť. O práve tá nálepka “veľkej filmovej udalosti”, ba dokonca až “veľkého letného blockbusteru”, Oppenheimerovi skôr škodí. Ono to v jadre totiž vôbec nie je ten veľký film, ale skôr, síce o niečo dynamickejšie natočná, ale v jadre klasická oscarovka. Oscarová životopisná dráma v závere jemne šmrncnutá politickým thrillerom, typická oscarová biografia, ktorá sa téme o atómovej bombe (a jej zhodenie na Hirošimu a Nagasaki) venuje skôr iba okrajovo, no inak sa chrochní v trojhodinovej smršti dialógov, akurát zabalených do prvotriednej Nolanovej réžie. Hudba duní, kamera krúži, strihá a preskakuje sa v časových rovinách o stošesť, ale nikto z plejády postáv, mimo ústredného Oppenheimer, nemá väčšiu šancu skutočne zaujať, emócie fungujú len tak z polovice, a inak to je skôr žasnutie nad Nolanovými technickými schopnosťami. Filmársky dokonalá dialógovka s niekoľkými zaujímavými myšlienkami a prezentovanými dilemami, podporená famóznymi hereckými výkonmi, ktorej po filmárskej stránke nie je absolútne čo vytknúť, ale inak mi to trochu prišlo ako Nolanové silené honenie sa za filmovými cenami, než za čímkoľvek iným. Mám rád dlhé filmy, ale v tomto podaní mi tie tri hodiny nekonečných dialógov prišli až príliš. Oppenheimer by išiel pokojne zostrihať na dve a nič zásadné by sa nestalo. Síce skvelý film, v IMAXe som si ho užil a Nolana stále považujem za najlepšieho súčasného režiséra, ale Interstellar, The Dark Knight, Inception, aj Insomnia sú pre mňa niekde inde. CELKOVO: 8/10 ()
Reklama