Režie:
Wolfgang BeckerKamera:
Martin KukulaHudba:
Yann TiersenHrají:
Daniel Brühl, Katrin Saß, Maria Simon, Čulpan Chamatova, Florian Lukas, Alexander Beyer, Burghart Klaußner, Michael Gwisdek, Marc Bischoff (více)Obsahy(1)
Originálním a velmi humorným způsobem se k nedávné historii bývalého Východního Německa vrátil režisér Wolfgang Becker. Příběh začíná v roce 1989, kdy nadšeně socialistická paní Kernerová upadne do kómatu, když uvidí v televizi svého syna, jak se účastní protistátní demonstrace. V kómatu přetrvá celých 8 měsíců a zaspí tak pád berlínské zdi, sjednocení Německa i konečné vítězství kapitalismu. Po jejím procitnutí je pak na jejím synovi Alexovi, aby dle doporučení lékařů zabránil šoku, který by ji mohl zabít. Alex začne v panelákovém bytě o výměře 79m2 rozehrávat velkolepou mystifikaci. Paní Kernerová připoutaná na domácí lůžko si tak dále užívá socialismu a tv zpráv s líbajícími se soudruhy (netuší, že si synáček zařídil své malé TV studio, kde se svými kamarády připravuje dobové zprávy).
Zavzpomínejme si na motocykly Simson, krepsilonové ponožky, vzorkované tapety, víkendové kempy, optimistické znělky televizních novin, starty Sputniků... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (448)
Zaujímalo by ma, či je vo filme aj viac narážok na Kubricka, než som videla ja (Denisov záber z Vesmírnej Odysey, zrýchlená scéna so zariaďovaním izby)...Naozaj som im verila, že sa to odohráva v tých rokoch, v ktorých sa malo. Namiesto vzťahov sa ale film mohol viac zamerať na zobrazenie stereotypov každodenného života ľudí pred verzus po ´89. ()
Čekala jsem od toho opravdu více. Když jsem četla o čem film je, říkala jsem si,že je to výborné téma na film. Bohužel se mi nelíbilo ani zpracování, ani herecké výkony. Přišlo mi to utahané a naivní. A to to mohl být tak dobrý film. A určitě o komedii nemůže být ani řeč. Škoda, doufala jsem v kvalitní film. ()
Je to sice poměrně zajímavé, ale spád to má tak rychlý (hlavně na začátku), že člověk prostě nemá šanci vžít se do postav. Hlavní postava mi byla úplně lhostejná, téměř nic jsem o ní nevěděl. 4 za příběh, 2 za způsob natočení. ()
Pokud se zdárně vyrovnáte s tím, že se nebudete dívat v pravém slova smyslu na komedii, můžete si vcelku originální počin užít. Podle mě jde spíše o jakési vyrovnání s minulostí na více rovinách. Každopádně hlavní hrdina může být rád, že v jeho době nebyl internet... ()
Komedie ozdobená plísňovými džínami dokazuje, že Němci mají smysl pro humor. Filmu by sice slušelo mírné zkrácení, ale nakonec to není zase tak neunosné. Jen je pak člověku tak nějak teskno. Této tragikomedii o pádu starého režimu budou čeští diváci rozumět až příliš dobře... ()
No jo, bylo to asi nejpříjemnější filmové překvapení na karlovarském festivale před těmi deseti lety. Jedna ze závěrečných scén, kterak kosmonaut přednáší zprávy, je dokonalá..:). A ty tisíce západoněmeckých aut "emigrujících" do NDR...no..:) ()
Nejspíš jsem měla příliš vysoká očekávání... Pokud neberu v potaz dokonalou hudbu Yanna Tiersen, kterého zbožňuju, bylo to zcela průměrné. Já osobně žádný vtip nezaznamenala, o komedii lze tedy skutečně mluvit jen těžko. Jako drama mapující život němců před a po pádu zdi je film dobrý. Herci hrají dobře, kamera a hudba jsou perfektní, příběh je zajímavý, ale celé dohromady to tvoří film, který je fajn vidět, ale jen jednou. ()
Pelíšky stretávajú Améliu z Montmartru. ()
Good Bye Lenin rozhodně není komedie anebo je německý smysl pro humor na hony vzdálený tomu mému. Nanejvýš by se dalo říct, že je tam pár úsměvných scén (natáčení projevu v knihovně), ale to je tak maximum. Ve skutečnosti je to promyšlená obžaloba komunistického režimu a všeho s tím souvisejícího podaná tak, aby navnadila mladého diváka. Hodně mě překvapila hudba od Yanna Tiersena s minimálně jedním stejným motivem jako v Amélii z Montmartru. ()
Film skončil a jen jsem nevěřícně zíral. Psal se rok 2003 a německá kinematografie zplodila něco, co bych očekával tak od studenta prvního ročníku některé filmové akademie v bývalém NDR. Jen na základě doslechu smontavaný scénář a pak jen dodělaný film s nějakým obsazením. Nezaznamenal jsem během sledování žádný moment, který by mě rozesmál nebo aspoň trochu pobavil. Naznačované humorné situace nedotažené. Mdlé a nepřesvědčivě podané herecké výkony. Kameramanský výkon tak z 80tých let. Sorry, nemohu dát více než za 1. ()
Do kina jsem šla s velkými očekáními, z kina odcházela poněkud v rozpacích, co si o tom všem vlastně myslet... Nápad excelentní, ovšem jeho provedení mi přišlo slabší. Nemůžu se vyhnout tendenci srovnávat české a německé filmy o této době (Kolja), ve které u mě ty české pro svoji srdečnost jednoznačně vyhrávají. Ovšem vyšší průměr. ()
Čekal jsem víc, bylo to málo vtipné, i když pár scén stálo za skouknutí. Co musím uznat je originální nápad. ()
Ten nápad není samospásný, ale film pohromadě udrží. Nad některými nelogičnostmi se dá snadno přivřít oko a nechat se tak unést příjemným, i když nahořklým humorem. Žádný zázrak to není, ale vcelku příjemné pokoukání ano. ()
Tak tohle mě vážně bavilo. Na první pohled je námět trochu přitažený za vlasy, ale zpracovaní je moc dobré a dokonce vtipné. ()
Hudba byla geniální. ()
Usnout a probudit se do jiného světa. Tak tohle teda ne! Aby synek zabránil šoku své maminky, která prokomatovala převrat, rozhodl se čipera udělat v bytě svého panelákového domu kapesní NDR. Usměvné drama s obrovskou, letící Leninovou hlavou :). ()
Skvělý film o rodinných vztazích v době rozpadajícího se východního bloku. Skvělá hudba, herecké výkony, scénář, není co vytknout. ()
Dost se na tom podílel fakt, že německy se učím už od první třídy a na rozdíl od angličtiny ji trochu ovládám, takže film jsem mohla sledovat bez titulek a frajeřit při tom před ostatními. Když ale pominu tento fakt, je to film, u kterého se chvíli bavíte, chvíli jste dojatí, chvíli se jenom ptáte, proč sakra byl ten socialistickej ráj zapotřebí na čtyřicet let a změnil tolika lidem životy. Prostě takový krásně lidský a pravdivý film. A navíc je mi neuvěřitelně sympatické, že to je z produkce některé ze zemí, které si tím vážně prošly, Američani ani Britové by to tak kouzelné neudělali. ()
Libilo, pobavilo = co vic od filmu na pondelni vecer chtit? Navic zu jsem to videla asi po desate. Brühl sympatak a Katrin Saß to ma u me taky dobre. Prijemne Retro. ()
Reklama