Režie:
Rolf SchübelScénář:
Ruth TomaKamera:
Edward KłosińskiHudba:
Detlef PetersenHrají:
Erika Marozsán, Joachim Król, Ben Becker, Stefano Dionisi, Rolf Becker, Wanja Mues, Sebastian Koch, Ulrike Grote, Dorka Gryllus, András Bálint, Stefan Weinert (více)Obsahy(1)
Snímek, který nás zavede do Budapešti 30.let, vznikl podle románu Nicka Barkowa "Das Lied vom traurigen Sonntag". Je nejen příběhem osudové lásky jedné ženy ke dvěma mužům, ale i příběhem o zrodu jedné z neslavnějších písní světa, jež získala hořký přívlastek "hymna sebevrahů". Krásná Ilona a její přítel László vedou vyhlášenou a elegantní budapešťskou restauraci, kam přicházejí za skvělými jídly ti největší prominenti, včetně vysokých důstojníků nastupující nacistické smetánky. Jednoho dne se tam objeví i pianista András, který zaujme Lászloa svým procítěným mistrovstvím. Z citů melancholického mladíka s uhrančivým pohledem, který se neubrání lásce ke krásné Iloně, se jednoho dne zrodí stejně melancholická píseň Smutná neděle. Její historie je právě tak pohnutá jako doba, v níž vznikla. Za jejích tónů opustilo dobrovolně tento svět mnoho lidí a píseň se stala prokletím i pro jejího tvůrce. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (36)
Film melancholický, jako sama neděle a jeden z těch, co si dává na všem záležet - od atmosféry krásné Budapešti, přes neošizenou serióznost předválečné Evropy, se svým stylem okázalého luxusu bez nevkusu a kýče, který je odrazem zaslouženého úspěchu, jenž dává přejícně vzniknout těm dalším, až po jímavou krásu hudebního motivu, který se stává spouštěčem nerozhodných ke kroku do prázdna... A vpravdě nevšední, nesobecký, a proto zároveň trýznivý (a zřejmě i dlouhodobě neudržitelný) je i milostný vztah dvou mužů a jedné ženy v době totálního temna, které se dá vzdorovat jen vlastní hrdostí, důstojností a nadějí - zintenzivněno hudbou, krásnými slovy, jemným humorem a více než příjemnými výkony, kterým kraluje skvělý Joachim Król... A originální verzi Gloomy Sunday si nepustím dřív, než oklepu emoce - nebo až vyměním byt, odhlásím plyn a vypustím rybník... ()
Smutná nedeľa mi síce prišla iba ako taký obyčajný film s priemerným príbehom o dvoch mužoch a jednej žene, no koniec mal v tomto smere niečo do seba - kto čaká ten sa aj dočká.... Áno, niekedy ľudský charakter dokáže vážne prekvapiť, z toho zachráneného fašistu by jednému prišlo zle. Koľko takých pobehovalo, či ešte stále pobehuje? Na druhú stranu, ale tušil som to. Čo sa týka hudby, tá pieseň samovrahov je naozaj prekrásna, no jej časté opakovanie vo filme začne časom trochu liezť na mozog. Slabší nadpriemer. 70/100 ()
No, pokud jde o schopnost knižního, hudebního nebo filmového díla dohnat člověka k násilí na druhých či k sebevraždě, ponechávám si svůj skeptický odstup. V době mého dětství byly ještě stále v kurzu snímky, které se věnovaly socialistické práci, a přesto se ze mě nestál workoholik. Přes veškeré tyto vlivy jsem se práci pokud možno vyhýbal a věnoval jsem se jí jen ve chvílích, kdy nebylo zbytí. A právě proto si myslím, že je možno takto ovlivnit jen diváky / posluchače, kteří jsou nějakým způsobem psychicky labilní, jenže ty by zřejmě ovlivnilo i padající listí. Snímek mě každopádně překvapil; očekával jsem, že půjde o zdlouhavou záležitost prodchnutou romantikou a smutkem, a taky to tak bylo, zvláštní pro mě ale bylo to, že mě film tolik bavil. Určitě za to mohl fakt, že se Ilona našla v na tehdejší dobu ne zrovna běžném vztahu, že se László držel své životní filosofie a že všechno, co tak zvláštně začalo, dostalo v průběhu úplně jiný rozměr. Erika Mározsán byla pro film skvělou volbou, protože vypadala moc hezky oblečená i bez textilu a protože na jejím těle až tak moc nezáleželo, pokud se kamera soustředila na její oči. Tvůrci se sice příliš neorientovali v hodnostech SS a nejsem si tak úplně jistý tím vyholeným podpažím, ale to už se zas jen nimrám v detailech. Dlouhý, pomalý, pro mě ale zajímavý snímek s kombinovaným poselstvím. / Poučení: Nebuď hamoun a rozděl se. ()
Film Smutná nedeľa je skvostom medzi vojnovými drámami, ktorý ponúka mnoho nových pohľadov na lásku aj vojnu bez akejkoľvek irónie či naivnosti až prerastie v komornú vojnovú drámu o hodnotách človeka, o ľudskosti, láske, ale aj závisti a ziskuchtivosti. Film dokladuje, že láska môže byť aj viac stranná a pritom rovnako silná a osudová. Samotná pieseň o láske a smrti je piesňou o ktorej sa hovorí, že v sebe nesie hlbokú myšlienku, dokonca akýsi kód, ktorý núti ľudí k samovražde. Aj keď film je fikciou, má však silné historické pozadie. Odohráva sa v Maďarsku pred 2. svetovou vojnou a potom počas okupácie Maďarska nemeckými vojskami. Hans Wieck v skutočnosti Kurt Becher v rámci operácie Panzerfaust sa vracia do Budapešti, kde je zodpovedný za deportácie budapeštianskych Židov do Osvienčima. Tajne za vysoké úplatky pomáha utekať najbohatším Židom z okupovanej Európy. Bol zatknutý v máji 1945 spojencami a uväznený v Norimbergu, ale nebol stíhaný ako vojnový zločinec, tu vystupoval iba ako svedok na základe čestného prehlásenia Rudolfa Kastnera, ktorý bol vedúci člen židovskej pomoci a záchranného výboru v Maďarsku. ()
Hymna sebevrahů mi ani na moment nepřišla beroucí dech, natož život. Nezasáhlo mě to tak, jak by mohlo, protože ve stejném duchu se nese celý film: hezké, ale příliš učesané. Joachim Król je ale herecky velmi zajímavý a Budapešt, kterou si ze svých průjezdů pamatuji jako šedivé město, jsem díky kameramanovi dostala chuť lépe poznat. 70% ()
Reklama