Režie:
Rolf SchübelScénář:
Ruth TomaKamera:
Edward KłosińskiHudba:
Detlef PetersenHrají:
Erika Marozsán, Joachim Król, Ben Becker, Stefano Dionisi, Rolf Becker, Wanja Mues, Sebastian Koch, Ulrike Grote, Dorka Gryllus, András Bálint, Stefan Weinert (více)Obsahy(1)
Snímek, který nás zavede do Budapešti 30.let, vznikl podle románu Nicka Barkowa "Das Lied vom traurigen Sonntag". Je nejen příběhem osudové lásky jedné ženy ke dvěma mužům, ale i příběhem o zrodu jedné z neslavnějších písní světa, jež získala hořký přívlastek "hymna sebevrahů". Krásná Ilona a její přítel László vedou vyhlášenou a elegantní budapešťskou restauraci, kam přicházejí za skvělými jídly ti největší prominenti, včetně vysokých důstojníků nastupující nacistické smetánky. Jednoho dne se tam objeví i pianista András, který zaujme Lászloa svým procítěným mistrovstvím. Z citů melancholického mladíka s uhrančivým pohledem, který se neubrání lásce ke krásné Iloně, se jednoho dne zrodí stejně melancholická píseň Smutná neděle. Její historie je právě tak pohnutá jako doba, v níž vznikla. Za jejích tónů opustilo dobrovolně tento svět mnoho lidí a píseň se stala prokletím i pro jejího tvůrce. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (36)
No, pokud jde o schopnost knižního, hudebního nebo filmového díla dohnat člověka k násilí na druhých či k sebevraždě, ponechávám si svůj skeptický odstup. V době mého dětství byly ještě stále v kurzu snímky, které se věnovaly socialistické práci, a přesto se ze mě nestál workoholik. Přes veškeré tyto vlivy jsem se práci pokud možno vyhýbal a věnoval jsem se jí jen ve chvílích, kdy nebylo zbytí. A právě proto si myslím, že je možno takto ovlivnit jen diváky / posluchače, kteří jsou nějakým způsobem psychicky labilní, jenže ty by zřejmě ovlivnilo i padající listí. Snímek mě každopádně překvapil; očekával jsem, že půjde o zdlouhavou záležitost prodchnutou romantikou a smutkem, a taky to tak bylo, zvláštní pro mě ale bylo to, že mě film tolik bavil. Určitě za to mohl fakt, že se Ilona našla v na tehdejší dobu ne zrovna běžném vztahu, že se László držel své životní filosofie a že všechno, co tak zvláštně začalo, dostalo v průběhu úplně jiný rozměr. Erika Mározsán byla pro film skvělou volbou, protože vypadala moc hezky oblečená i bez textilu a protože na jejím těle až tak moc nezáleželo, pokud se kamera soustředila na její oči. Tvůrci se sice příliš neorientovali v hodnostech SS a nejsem si tak úplně jistý tím vyholeným podpažím, ale to už se zas jen nimrám v detailech. Dlouhý, pomalý, pro mě ale zajímavý snímek s kombinovaným poselstvím. / Poučení: Nebuď hamoun a rozděl se. ()
Trauriger Sonntag, dein Abend ist nicht mehr weit/ Mit schwarzen Schatten teil ich meine Einsamkeit/ Schließ ich die Augen dann seh ich sie hundertfach/ Ich kann nicht schlafen und sie werden nie mehr wach/ Ich seh Gestalten zieh´n im Zigarettenrauch/ Laßt mich nicht hier, sagt den Engeln ich komme auch/ Trauriger Sonntag// Einsame Sonntage hab ich zuviel verbracht/ Heut mach ich mich auf den Weg in die lange Nacht/ Bald brennen Kerzen und Rauch macht die Augen feucht/ Weint doch nicht Freunde, denn endlich fühl ich mich leicht/ Der letzte Atemzug bringt mich für immer heim/ Im Reich der Schatten da werd ich geborgen sein/ Trauriger Sonntag ()
Netušila jsem, že to bude až tak intenzivní zážitek Ale ten fakt, že Píseň o lásce a smrti zřejmě podle Wiki opravdu ovlivnila mnoho lidí ke skutečné sebevraždě a dokonce i sám autor této skladby ukončil svůj život skokem z okna, k tomu určitě přispěl. Je to moc zajímavý film, kde se všechno točí hlavně okolo téhle velmi ponuré, zvláštní melodie a současně s ní se line příběh o lásce, někdy tak komplikované, smutku, ale také o lidské důstojnosti. Tři muži a jedna žena s krásnýma smutnýma očima a když k tomu přidám kopec protichůdných emocí, tak je to jasná čtyřka. ()
Hymna sebevrahů mi ani na moment nepřišla beroucí dech, natož život. Nezasáhlo mě to tak, jak by mohlo, protože ve stejném duchu se nese celý film: hezké, ale příliš učesané. Joachim Król je ale herecky velmi zajímavý a Budapešt, kterou si ze svých průjezdů pamatuji jako šedivé město, jsem díky kameramanovi dostala chuť lépe poznat. 70% ()
Smutná nedeľa mi síce prišla iba ako taký obyčajný film s priemerným príbehom o dvoch mužoch a jednej žene, no koniec mal v tomto smere niečo do seba - kto čaká ten sa aj dočká.... Áno, niekedy ľudský charakter dokáže vážne prekvapiť, z toho zachráneného fašistu by jednému prišlo zle. Koľko takých pobehovalo, či ešte stále pobehuje? Na druhú stranu, ale tušil som to. Čo sa týka hudby, tá pieseň samovrahov je naozaj prekrásna, no jej časté opakovanie vo filme začne časom trochu liezť na mozog. Slabší nadpriemer. 70/100 ()
Reklama