Režie:
Xaver SchwarzenbergerScénář:
Ulrike SchwarzenbergerKamera:
Xaver SchwarzenbergerHudba:
Christian KolonovitsHrají:
Jan Niklas, Otto Schenk, Christiane Hörbiger, Annika Pages, Ed Brigadier, Roswitha Szyszkowitz, Nicolás Artajo, Raphael Ghobadloo, Lotte Ledl (více)Obsahy(1)
Lili, dcera majitelky vyhlášené vídeňské restaurace, odmítá pokračovat v rodinné tradici, jak se od ní očekává. Touží se osamostatnit a cestovat. Po úspěšné kuchařské zkoušce, kterou složí po dohodě s matkou, přijme místo vychovatelky dětí v bohaté rodině. Její kuchařské umění, protože geny se nezapřou, ji přivede až do New Yorku a její půvab do náruče šarmantního milionáře a labužníka, protože rčení, že láska prochází žaludkem, bude mít něco do sebe. (Skuby47)
(více)Recenze (6)
dobrá milá oddychovka za 5* rád si ji pustím znova deda :-) mám hlad tak pa :-)mám dojem že Lili pouští dětem film Vrah mezi námi 1931 kde vrah vraždí malé holčičky:-)krásní lidé prostě nádhera , PS Otto Schenk mně připomíná našeho herce Josefa Kobra, už to má taky za sebou deda :-)To byl taky pan herec :-)i dnes 21.9.2019:-) nechápu proč milionář chodí jako vágus , jinak film pro děti ,až na tu perfektní soulož :-) ()
6/10 ()
Tato svižná romantická optimistická (jak taky jinak, když je o jídle) komedie není svým námětem, jak chudá Popelka k milionáři, k otci a ke štěstí přišla, až tak originální, ale jít na to přes jídlo, to je zajímavá inovace. Většinou je to přes city, ale ani ty zde nechybí, vždyť je to romance. Jak to skončí je předvídatelné, jako u všech takových filmů. Herci jsou méně známí, ale příjemní, i když na Oscara to není. Těch kuchařských kreací mohlo být i víc. Celkem pohodová záležitost podporující chuť k jídlu, proto než usednete k jejímu sledování, připravte si k televizi něco dobrého k zakousnutí. ()
Uff, tak to jsem si dala - červená knihovna těžkého kalibru, ještě ke všemu vyvedená ve stylu amerických přiblblých komedií... ()
Po neklidné úvodní čtvrthodince se dějová linka uklidní, takže divák je nasměrován k tomu, o čem skutečně film bude. Děj na domácí půdě je rozehrán slibně, bohužel přemístěním do New Yorku "se nakažuje" stupiditou a klišejovostí americké romantiky béček. Přesto si zachovává jakous takous evropskou uměřenost s příjemnými hereckými výkony. Myslím, že trochu promarněná šance; u mě o řád výše (nejméně) než všechny ty německé pilcherovky na jedno brdo. ()
Reklama