Režie:
Kamila AndiniScénář:
Kamila AndiniKamera:
Batara GoemparHudba:
Ricky LionardiHrají:
Happy Salma, Laura Basuki, Arswendy Bening Swara, Ibnu Jamil, Arawinda Kirana, Rieke Diah Pitaloka, Chempa PuteriVOD (1)
Obsahy(1)
Šedesátá léta byla v Indonésii obdobím dramatických politických změn a nepokojů, kdy Suhartův puč svrhl Sukarna a vedl k násilným protikomunistickým čistkám. Nana, něžná a krásná mladá žena, byla touto situací těžce zasažena. Její manžel byl unesen a odvezen do pralesa. Přestože se jí podařilo uprchnout před vůdcem gangu, který ji chtěl přinutit, aby si ho vzala, tento incident stál jejího otce život a ji přivedl do chudoby. O několik let později žije v pohodlí jako druhá manželka bohatého sundanského muže a má služebnou, která jí pomáhá přizpůsobit se novému prostředí. Ve snech se jí však znovu vynořuje její minulost. Elegantní režie Kamily Andini účinně přejímá pohled hlavní hrdinky a začleňuje její trauma do filmového vyprávění. Tajnůstkářská Nana, kterou s jemností hraje Happy Salma, si zřejmě nikdy není zcela jistá manželovou smrtí a její vzpomínky nejsou, možná pro její vlastní dobro, vždy úplné. Tato nejednoznačnost je základem filmu a v kombinaci se svěží kamerou a hlubokým smyslem pro nostalgii činí z Nany elegický zázrak. V jeho srdci se ukrývá nečekané ženské přátelství, které působí jako záchranné lano uprostřed moře protivenství zapříčiněného brutalitou mužů. (Film Europe)
(více)Videa (2)
Recenze (10)
Filmový exkurz do dôležitých indonézskych historických míľnikov očami obyčajných ľudí, ktorí si prešli strastiplnými cestami a ktorí sa museli vyrovnávať s nepriazňou osudu. Film iný, na aké sme zvyknutí, príliš monotónny, príliš melancholický a až príliš profesorský. Herecké výkony potešili, ale jednoducho ak človek pri nejakom snímku takmer zaspí, nemôže to hodnotiť inak ako podpriemerne. 45 % ()
Andini a jej ďalší silný ženský príbeh. Konfrontácia so smrťou v mladom veku, ktorú zobrazila vo filme The seen and unseen, a sondu do života teenagerov v modernej Indonézii, ktorú zobrazila v Yuni, vystriedal príbeh z minulosti zaoberajúci sa spomienkami, a ženským svetom v ktorom sa miesi túžba po šťastí a zároveň zmysel pre povinnosť. Hoci témy sú v menších obmenách v tomto triptychu rovnaké, generačne sú rozdielne a rovnakú tému rozoberajú vždy z iného uhľa. Hoci je film formálne čistý a herečka Happy Salma podáva veľmi civilný a zároveň emočne bohatý výkon, ten film ma nechal podstatne chladnejším, ako vyššie dva spomínané snímky. A to aj napriek Lionardiho hudbe, ktorý sa očividne veľmi snažil napodobniť Umebajašiho z jeho In the Mood for Love, a ktorému sa podať podobne pocity, na moje veľké počudovanie, aj darí sprostredkovať. Ale vravím, napriek silnej emočnosti skrytej za výrazmi a gestami, sa tie drobné, potrebné plamienky k rozdúchaniu aj môjho záujmu, neobjavili. ()
Nejsem si úplně jistá, zda „veškerá vina trýzní vždy jenom ženy”, jak si posteskne v jednom dialogu hlavní hrdinka, ale kus pravdy na tom asi bude... Líbí se mi poetika snímku podpořená příhodnou hudbou, ovšem už méně jsem nadšená z přílišné rozvleklosti některých pasáží a z podivného chladu, s nímž je příběh podaný. Myslím si, že právě ta bezemočnost tomuto filmu škodí nejvíce. (60%) ()
V titulcích filmu uvedeno: český název Předtím, nyní, poté. ()
Pozoruhodný film, na který se příjemně dívá, v klidném tempu a plný něžných, vzdušných, uhlazených obrazů, sofistikovaných dekorací, precizních detailů, znaků oddané domácí péče, vlídnosti, trpělivosti a vytříbeného vkusu.... než si uvědomíme, že je to právě onen vnější klid, útrpné podvolování se a odevzdání, sebeovládání a naučené sebepotlačování, s nímž hlavní hrdinka prochází pasivně svým životem a přijímá rány osudu jako elegantní poslušná otrokyně, mlčenlivá a hrdá, vzpřímená, jež se ale zaměstnaná sebeovládáním a pěstováním trpělivosti nikdy nenaučila naslouchat svému nitru... ***** To starší sestra jí řekne, že musejí odejít z domova, od ní se cestou dozví, že jejich otce to stálo život, přijme a nese v sobě bolest ze smrti otce i synka i ze ztráty muže, a sice jim nepodlehne, ale potlačí je a přijme nového muže a porodí a vychovává další tři děti, stará se o domácnost, řídí služebné i velké hospodářství a všechno, co to v ní vyvolává, v sobě nese ztlumené, oslyšené... Teprve milenka jejího muže jí na okamžik ukáže, jak zakusit svobodu, vzrušení i riziko, které to obnáší, i radost ze sebe samé, ve skoku do tůně pod vodopády, ale je to poprvé a naposled, co ji tak vidíme... Když se opět bez vlastního přičinění ocitne na životní křižovatce, způsobené svévolným rozhodnutím prvního muže, rozhodne se pro další krok nikoli vedená vlastní zralou intuicí, ale ve zmatku podlehnuvší prvnímu vyvření emocí, aniž by si mohla být jistá tím, že ví, koho a co chce a v čem už dávno spočívá pevná hodnota a smysl jejího života... Zatímco první muž ji nechal zbytečně roky trpět a pak ji svévolně nanovo vystavil těžkému dilematu, a zatímco slabošsky sténal, že nechápe, proč museli takto dopadnout (ach, opravdu museli? vždyť na tom nese vinu on sám a ještě ji strhává s sebou), její druhý muž, jakkoli sám není bezchybný, si přeje její štěstí i za tu cenu, že ji bude muset nechat odejít, a vyjadřuje jí hluboký respekt... Její přítelkyně jí radí dobře, že má následovat srdce, protože srdce nikdy nelže, ale Nana se svému srdci nikdy nenaučila naslouchat, a rozhodne se zbrkle a pod návalem nezpracovaných emocí, nikoli zkušeným srdcem, a zpřetrhá všechno hodnotné, protože si nikdy naplno neuvědomila, že těch posledních patnáct let se jim podařilo hluboce naplnit vším, na čem může jejímu srdci záležet... Neposlechne své srdce (které volá, že ten odchod nikdy nezvládne, neunese, že je to příliš těžké, a aby také ne, vždyť jsme to důvěrné předivo mohli dlouho pohrouženě sledovat a sytit se jím), poslechne pouze naučený pocit loajálnosti, falešné provinilosti, minulých emocí plynoucích z trýznivých snů a podlehne tlaku a opět se odevzdá cizímu nároku... Ale zároveň je jasné, že se nejspíš musí vydat pro tuhle zkušenost, ať už bude jakákoli, aby teprve poté mohla konečně sama poznat, co byla, a co nebyla chiméra, a co je pro její srdce opravdu hodnotné - i za tu cenu, že to nejhodnotnější ve svém životě možná právě opouští a rozbíjí... Tady oceňuji, jak snímek neukáže nic z toho, co následuje z dalšího života s prvním mužem, nic z "poté", a proč to tak je v pořádku, k tomu si divák musí dojít sám. **** Nádherný a vskutku elegický příběh o nesvobodě příliš naučené ženě, jejíž sebepotlačení a následný nezbytný pokus vydat se ohledávat vlastní intuici, na dlouho utlumovanou trpělivou poslušností, provinilostí a strachem, a nabrat zkušenost, aby se v sobě a svém srdci konečně vyznala, bolestně dopadne i na životy všech jejích milovaných. **** (Be2Can, Malý sál Lucerny, s Lí.) *~ () (méně) (více)