Obsahy(1)
Mladý Tunisan Jallel ilegálně emigruje do Francie a jako Candide, který snil o Eldorádu, jako nejlepším možném exitujícím světě, tam jede s nadějí zkusit štěstí a naplnit heslo, ve které věří: Volnost, Rovnost, Bratrství. Realita je však samozřejmě zcela odlišná od jeho představ, jedno setkání střídá druhé, potlouká se od útulku k útulku, brouzdá Paříží bezdomovců. Nedaří se mu najít obyčejné lidské štěstí a důstojný život, ale objevuje a sdílí solidaritu vyděděnců na pařížských předměstích.
Na Benátském festivalu v roce 2000 získal film Zlatého lva za nejlepší debut a Cenu mladých diváků.
(oficiální text distributora)
Videa (1)
Recenze (8)
POZOR! OBSAHUJE SPOILER! Film, který skvěle vybízí k zamyšlení - tentokrát ale ne nad poselstvím, nýbrž nad skvěle napsaným scénářem, který geniálně pracuje s pojemem "osudovost". Nasseru osudově opustil její nastávající a ona skončila jako svobodná matka pracující coby servírka. Když se má na oko provdat za nelegálního imigranta Jallela, aby mu tím zajistila občanství, zmizí na poslední chvíli - snad ze strachu, ale hlavně díky pochybnostem a zklamání. Nato se Jallel dostává do psychiatrické léčebny, kde se setkává s Lucií, místní mírně bláznivou a ztřeštěnou prostitutkou. Ta si ho zvláštním způsobem oblíbí a stává se Jallelovým průvodcem po Paříži bezdomovců. Ale i Jallel nakonec toho druhého vedle sebe opouští, to když je z hodiny na hodinu vyhoštěn. Závěrečná katarze z bezvýchodnosti situace lidí bez domova, bez kořenů je právě proto tak působivá. ()
Film vypráví o nelehkých osudech tuniského přistěhovalce. Z počátku sledujeme jeho životní trampoty přímo spojené s jeho původem - ubytovna, imigrační úřad, shánění práce etc., ale postupně, jak se film i postavy vyvíjejí, se těžiště příběhu posouvá do mnohem intimnější a psychologičtější roviny. Čím blíže konci, tím více sledujeme spíše příběh člověka jako takového, než imigranta; jeho původ postupně téměř ztrácí roli, aby se jako bumerang vrátil v bleskové závěrečné scéně vyhoštění. Snímek si zaslouží pochvalu pro skvělou dramaturgii a především casting. Výběr herců byl znamenitý a i vedlejší postavy odehrály svůj part na 100%, čímž je výsledný kladný dojem ještě znásoben. Plně zasloužené 4 hvězdičky. ()
Tento film mě velice mile překvapil. Nejenže pojednává o nelehkých životních osudech nelegálního (nutno podotknout, že slušného a pracovitého) přistěhovalce, ale postupně se vyvíjí a ukazuje rozmanité tváře života. Naznačuje, že ke štěstí není potřeba spousty peněz nebo sexbomby z časopisu... Na konec musím potvrdit, že É. Bouchez v roli "švihlé" nymfomanky působila opravdu hodnověrně ;) Škoda jen toho konce, myslím že nějaký ten happyend by mu slušel víc. ()
"Za to může Voltaire"! A za co všechno? Za ideály francouzské revoluce? Nebo za kritiku nemístného nadšení a bujarého optimismu (Candide ou l'optimisme, 1759) či osudu, který můžeme označit jako dobrý nebo špatný pouze při porovnání (Zadig ou la Destinée, 1747). Včera jsem dostal dopis z jedné německé redakce: "Mit voltairianischen Grüßen". Voltaire je nyní v oblibě, pokud v ní nebyl vždycky. Za co ale může a nemůže, je věc jiná. Nemůže za to, že člověk plný šťávy a touhy po životě zemře zaživa, protože tak se chová smrt; člověka je schopná kdykoli transportovat (i letadlem) z tohoto světa na onen. A je jí docela jedno kolik kamarádů má kolem sebe nebo u obrazovky. ()
Vážení přátelé...jo jo..těžký to život přistěhovalce...cizáka...mnoho Čechů to svého času zažívalo...ten konec je fakt drsnej. Nepatříš sem - tak mazej...Jinak celkově takovej lepší průměr, ale hraje v tom moje oblíbenkyně Elodie Bouchez. Krásná holka a skvělá herečka...zde opět dokazuje, jak rozdílné typy žen dokáže zahrát... ()
Reklama