Režie:
Carol ReedScénář:
Graham GreeneKamera:
Robert KraskerHudba:
Anton KarasHrají:
Joseph Cotten, Alida Valli, Orson Welles, Trevor Howard, Siegfried Breuer, Bernard Lee, Carol Reed, Geoffrey Keen, Karel Štěpánek, Ernst Deutsch (více)Obsahy(1)
Když Graham Greene napsal scénář pro film Carola Reeda (úspěšná stejnojmenná kniha je přepisem scénáře, nikoli naopak), ani jeden z nich netušil, že píše filmové dějiny. Třetí muž se stal největším evropským pilířem filmu noir. Namísto amerických studiových podívaných dal přednost poválečné rozbombardované Vídni. Sem přijíždí autor brakových románů Holly Martins na pozvání svého starého přítele Harryho Limea. V Harryho domě však zjišťuje, že je jeho hostitel mrtev a chystá se k odletu zpět. Podivné okolnosti kamarádovy smrti, která je interpretována jako náhodná, mu však nepřidají na klidu. Pouští se do pátrání po záhadném třetím muži, který byl na místě nehody, ale nikdo o něm nic neví. Za partnerku si bere Harryho milenku, krásnou Annu Schmidtovou, se kterou začne rozvíjet klubko událostí, na jehož konci čeká šokující odhalení. Film proslavila vynikající atmosféra s výrazným svícením i dramatická honička v kanalizaci města. Ostrý kontrapunkt k dusivé atmosféře pak přidal citarový doprovod Antona Karase. (Hwaelos)
(více)Recenze (265)
Třetí hvězdu jen za tu Vídeň. Jinak nuda šeď, příběh jalový, postavy načrtnuté, herci herečtí (až na Wellse), podzápletka s přednáškou zbytečná, dialogy nevtipné, hudba na facku. ()
Nejlepší snímek všech dob? Když se to tvrdí, tak zřejmě ano, neboť v rámci Noir a skvěle propracovaného jednoduchého příběhu se jedná skutečně o filmovou pecku. Onen námět byl později v nejrůznějších formách použit ještě několikrát. Jako například „Get Carter“ (1971). Reálné prostředí poválečné Vídně už jen dokonalo své. Diváckou zajímavostí je, že po každém dalším shlédnutí si lze všimnout momentů, které předtím pozornosti unikly. Určitá postava v jiném světle, nuance ve scéně, linie dialogu. Pokaždé vyznívají jinak. Mistrovská kamera využívá každičkého detailu zdůrazňující nepříjemnou schopnost světla a stínu v nejrůznějších úhlech kamery, aby se dosáhlo pocitu, že i ten nejnevinnější člověk vypadá zlověstně a nebezpečně. Jednoduše řečeno se jedná o vizuální podobu přesvědčení, že se nikde a nikdy nedá věřit nikomu. K tomuto přesvědčení navíc dopomáhá německý jazyk místních lidí, u kterých pro diváky úmyslně nejsou titulky. Hlavní postava příběhu Holly Martins němčině nerozumí, a tak je odkázán, stejně jako diváci, na překlad někoho, kdo umí anglicky. Diváci se tak lépe dokážou vcítit do jeho pozice, kdy je vlivem jazykové bariéry daleko těžší se něčeho dopátrat. Vlivem toho je třeba hodně silná scéna s malým chlapcem na ulici po setmění, který na Martinse pokřikuje právě něco v němčině v době, kdy je z domu odnášen zavražděný domovník, se kterým se měl Martins setkat. Ani Martins, ani diváci mu nerozumí, ale netrvá dlouho a pochopí. Chování chlapce v Noir obrazotvornosti vyznívá až ďábelsky. A takových scén, kdy se ponechává scéna na fantazii diváků, je více. Skutečně se jedná o výborný snímek a to nejen svým zpracováním. Pro fanoušky Noir filmů naprostá povinnost. ()
Prý jednou známkou dobrého příběhu je, že člověk do samotného konce netuší, jak dopadne. Nesmí se to však s tím mlžením a tajemnem přehnat jako to udělal seriál The Lost - pak divák pochopí, že ho tvůrce tahá za fusekli. U tohohle filmu už jsem to tahání za fusekli trochu cítil. Film je dále specifický exteriéry rozbombardované Vídně (za mě dobrý) a soundtrackem tvořený výhradně citerou (za mě špatný). Dost divný mi přišlo obsazení role rakouského barona židovským hercem. ()
Líbivé jsou potemnělé scény v ulicích a hra se stíny. Atmosféry též není vůbec chabá, nicméně jako celek jsem nebyl moc osloven. Viděno v kině v rámci Projektu 100. ()
Výborný noir se skvělými herci a rychlým tempem. ()
Třetí muž mě nesmetl jak jsem tajně doufal ale především svojí netypickou hudbou a skvělě natočenými exteriéry kde je cítít atmosféra poválečné Vídně si mě i tak získal. ()
Vynikajici ()
Černobílý klenot v mistrovské režii Carola Reeda! Mé první setkání s tímto filmem proběhlo někdy před 20 lety a vlastně začalo někde od konce. V nějakém televizním dokumentu jsem zahlédl scény honičky v katakombách vídeňské stoky a ještě nějaký ten pátek pak trvalo, než jsem zjistil, z jakého jsou filmu a než jsem se k filmu samotnému dostal. Kolikrát jsem jej od té doby viděl už nevím, ale s dalším a dalším shlédnutím mám tenhle film raději a vždy s radostí objevuji nové detaily a drobnosti, kterých jsem si dříve nepovšiml... Třetí muž je filmem o zlu, které vystřídalo doznívající zlo války, je filmem o přátelství, lásce a velké zradě. Vypráví příběh jednoho z mnoha mravně pokřivených hrdinů, kteří vzešli z pera Grahama Greena. V osobě Harryho Lima se totiž zrcadlí všechny lidské slabosti, jimž je dovoleno v troskách poválečné Vídně úspěšně zrát a parazitovat na slabostech a potřebách ostatních. Kontrastním a morálním prvkem se tak stává postava spisovatele šestákových románů Holly Martinse, jenž do rakouské metropole přijíždí pátrat nejprve po starém příteli, následně však tajemném "třetím muži" za nímž jdou ruku v ruce pouze smrt a chamtivost... Po herecké stránce nelze filmu absolutně nic vytknout. Což při pohledu na jména jako je Orson Welles či Joseph Cotten není nic zvláštního. Pány výborně doplňuje trošku netradiční femme fatale v podání Alidy Valli, jenž však od spousty jiných hrdinek noirových filmů působí tak nějak více uvěřitelně, vlastně jako celý tenhle film. Výrazným prvkem filmu je hudba Antona Karase, která se možná do noiru až tak moc nehodí, přesto si na ni po chvíli zvyknete a budete ji brát jako nedílnou součást celého filmu. Režie Carola Reeda, potažmo kamera Roberta Kraskera, prostě nemá chybu. Moc se mi líbí hrátky s kamerou a se stíny postav, jenž většinou vystupňují napětí na maximum. A s tím i souvisí i vytvořená atmosféra Vídně, všudypřítomné sutiny po vybombardovaných domech, temné uličky. Celé to posmutnělé město zde hraje jednu z hlavních rolí. No a pak jsou tady ty katakomby vídeňské stoky, které na mne i po letech působí zvláštní a temně zlověstnou krásou, což pro mne dělá tenhle film jedním z nejlepších noirů, jaké se kdy podařilo natočit... ()
Viedeň bola úžasná lokácia pre takýto typ filmu, a spolu s množstvom záberov točených nakrivo dotvárajúcich pôsobivosť sú pevnými piliermi scén snímky, ktorá je honorovaná titulom "najlepší britský film všetkých čias". Iste, veď v jeho popredí je obľúbený a bezchybne hrajúci Cotten, v jeho pozadí všetkými masťami mazaný Welles, ktorý, aj napriek minimu času na plátne, si získa divákove sympatie. A kdesi v strede bohužiaľ málo výrazná Valli, ktorá mi vo filme noir veru neprišla ako femme fatale. Dokonca sa s blížiacim záverom črtal jej odchod zo scény. K tomu celému ešte pre jedných brilantná, pre druhých zatracovaná citara ako hudobný podkres snímky, pre mňa nemožná. Nevedel som ponúkanému hudobnému motívu prísť na chuť ani pri druhej projekcii, každopádne o to viac som si užil lišiaka a cynika Harryho, s famóznym príchodom na scénu kde pomrkáva na diváka, a ťažké rozhodovanie priateľa Hollyho - zradiť priateľa keď viem, že je to krysa, ktorá sa metaforicky skrýva v kanáloch mesta. ()
Vzhledem k absenci skutečného popisu zde na ČSFD jsem dlouho přemýšlel, jestli se mám na Třetího muže vůbec dívat, nicméně po dlouhé likvidaci občanských svobod v rámci boje proti COVIDu jsem jej pustil a nyní mohu svědomitě říci, že se jedná o mix dvou oblíbených filmů 12 rozhněvaných mužů a Ztraceno v překladu. Třetí muž je poměrně nápaditý a v podstatě celý stojí na konverzaci. ()
Velice zvláštní film z ponuré poválečné Vídně s mysteriózní atmosférou, který mě však chvílemi celkem nudil. Hlavním hrdinou je Holly Martins, autor westernových braků, který přijíždí do poválečné Vídně za svým kamarádem Harrym Limem. Ke své smůle se však dozvídá, že Harry byl usmrcen při srážce s automobilem během přecházení ulice. Na pohřbu Harryho se Holly setkává s dvěma členy britské královské policie: seržantem Painem a majorem Callowayem. Po pohřbu je Holly požádán Mr. Crabbinem, aby jako známý spisovatel přednášel v knižním klubu. Holly se setkává s Harryho kamarádem Baronem Kurtzem, který mu řekne o tom, že s Rumunem jménem Popescu pomohli po nehodě odklidit Harryho na druhou stranu ulice. Harry jim prý před smrtí řekl, že se mají postarat o Hollyho a také o jeho přítelkyni, herečku Annu Schmidtovou. Holly a Anna se však neshodnou na počtu mužů, kteří odnášeli Harryho – zda byli dva, nebo tři. Vrátný z Harryho domu tvrdí, že tam byl také nějaký „třetí muž“ – odtud název filmu. Vrátný chce dát Hollymu více informací, ale je zavražděn dříve, než to stihne. Holly chce po majorovi Callowayovi, aby vyšetřoval Harryho smrt, ale ten to odmítá, protože Harry kradl penicilín z vojenských nemocnic, ředil jej a prodával jej na černém trhu, díky čemuž zemřelo spousta dětí. Holly je pomocí promítání důkazů přesvědčen o Harryho vině a odchází. Holly navštíví Annu, která má problémy s falešným pasem a hrozí ji deportace do komunistického ČSR. Poté vidí na ulici Harryho kočku a muže, schovaného ve stínu u dveří. Tím mužem není nikdo jiný, než Harry! Holly se jej snaží chytit, ale Harry mu uteče, a tak se Holly setkává s Callowayem a ten si uvědomuje, že Harrymu se podařilo utéci pomocí systému městských stok. Dojde k exhumaci Harryho rakve a v ní je nalezeno tělo člověka, který kradl penicilin pro Harryho. Anna je poslána do sovětského sektoru a opět vyslýchána Callowayem. Holly s Harrym se svezou na Vídeňském kole a Harry vyhrožuje Hollym, načež rychle zmizí. Calloway poté přesvědčuje Hollyho, aby mu pomohl dopadnout Harryho. Holly má jednu podmínku – bezpečný odchod Anny z Vídně. Holly se setkává s Annou na vídeňském nádraží, kde jí odhalí plán ohledně dopadení Harryho, se kterým ale Anna nechce mít nic společného – ona totiž Harryho miluje. Holly se konečně rozhodne opustit Vídeň, což se mu všichni snažili doporučit už od začátku. Po cestě si jej však odchytne Calloway a vezme jej do vídeňské nemocnice, kde může Holly vidět zmrzačené a na meningitidu umírající děti, a to vše kvůli Harryho řízlému penicilinu. A tak se Holly rozhodne policii pomoci. Holly a Harry se mají setkat v kavárně, ale Anna stihla Harryho varovat. A tak začne Harry utíkat městskými stokami, ale jde po něm hromada policajtů, včetně seržanta a majora. Při útěku Harry zastřelí seržanta Paina, zato však Calloway postřelí Harryho. Harry se pokusí utéct kanalizační šachtou na ulici, ale nemůže nadzvednout poklop. Holly jej zde najde a po výměně pohledů Harryho zastřelí pomocí Painovy pistole. Holly navštíví Harryho druhý, tentokrát pravý pohřeb. Snaží se poté setkat s Annou a čeká na ní u hřbitova, Anna však kolem něj jen projde a totálně jej ignoruje – to byl poslední dlouhý záběr tohoto filmu a pro mě každodenní realita co se ženských týče. Nebylo to úplně špatné, ale já jsem dosud těm noir filmům nepřišel úplně na chuť, hold jsem na to asi příliš mladý. () (méně) (více)
Výborný film,akurát tá hudba ma miatla.Scéna,kde trčia prsty Harryho z kanálu povojnovej Viedne je super. ()
Nenechám se svést místními čtyř až pětihvězdičkovými hodnoceními. Filmy s takovýmhle stářím se těžko hodnotí, protože zub času chtě nechtě zanechá svůj šrám a na 4* a výš to dotáhnou skutečně jen skvosty (namátkou třeba Ztracený víkend). Některé záběry jsou sice opravdu skvělé, zajímavé kombinace hudby i kamerových úhlů také, ale rozhodně jsem tedy viděl i zábavnější snímky z téhle doby. Ve výsledku je to tedy poměrně uspokojivý dojem z formy, ale obsah je zklamáním. Více na Filmfanatic.cz. ()
Čekal jsem od noiru něco úplně jiného, a proto byl zpočátku na vážkách, ale zhruba od poloviny jsem si to neskutečně užíval a královsky se bavil. Na svou dobu geniální záležitost a Orson Welles rules. ()
Byl jsem oslněn! Nejlepší britský film všech dob? Nehádám se. Rafinovaný děj, úžasná atmosféra, skvělá práce s napětím a fantastičtí herci. První setkání Josepha Cottena a Orsona Wellese se mi nesmazatelně vrylo do paměti - stejně jako zbytek tohoto úžasného filmu. I těch 5* je málo! ()
70% Havajské ukulele působí v poválečné Vídni opravdu rušivě. ()
Krásné poválečné interiéry i exteriéry, nijak výjimečná ale zajímavá zápletka a herecké výkony poplatné době. Dal bych i o hvězdičku víc, ale to by po celou dobu nesměla hrát ta veselá citera, která ten noir úplně zabíjí. ()
Nikdy by som nepovedal, ze už v roku 1949 vedeli tak dobre písať scenáre a strihať filmy. Tento film som si pozrel len kvôli tomu, ze bol dôležitým východiskovým bodom pre leveldizajn (najmä kanálové scény) Thiefa. Scenár sa vyrovná tým najkvalitnejším z dneška, strih tiež robí filmu dobré meno, akurát jedna scéna, ktorá mala byť akčná, je už na dnešnú dobu nedynamická. A oceňujem neklišéoidný koniec. ()
Působivý film, kterému k uhrančivé magii Greenových divertiment (a nejen jich) přece jen trochu chybí. Výborný výkon Josepha Cottena a díky za to, že se nekoná hapyend... ()
Reklama