Režie:
Quentin TarantinoScénář:
Quentin TarantinoKamera:
Robert RichardsonHrají:
Brad Pitt, Mélanie Laurent, Christoph Waltz, Eli Roth, Michael Fassbender, Diane Kruger, Daniel Brühl, Til Schweiger, Gedeon Burkhard, Jacky Ido, B. J. Novak (více)Obsahy(4)
Začátek Hanebných panchartů zastihuje Shosannu Dreyfus (Mélanie Laurent) v Němci okupované Francii, kde před jejíma očima nacistický důstojník Hans Landa (Christoph Waltz) vyvraždil její rodinu. Shosanna se štěstím uniká do Paříže a ukrývá se tu pod novou identitou majitelky a provozovatelky biografu. Na jiném místě v Evropě se pod vedením poručíka Aldo Rainea (Brad Pitt) formuje skupina židovských vojáků s cílem nemilosrdně mstít činy nacistů a šířit mezi nimi strach. K Aldově "Panchartům", jak si sami říkají, se přidává i německá herečka a britská tajná agentka Bridget Von Hammersmark (Diane Kruger), jež má za úkol svrhnout vedoucí představitele Třetí říše. A v šeru promítací kabiny zatím Shosanna spřádá vlastní plán odplaty... (Bontonfilm)
(více)Recenze (3 156)
Ani jsem nebyla schopná to dokoukat do konce. Mimořádně dlouhé a nudné. Horší než PULP FICTION. Usnula jsem po čtyřiceti minutách. Sama sobě se divím, že jsem to vydržela tak dlouho. ()
Tarantina mám celkem dost rád, ale tento film mi opravdu nesedl a docela dost jsem se, řekl bych, až nudil. Nebýt scény ze začátku, kdy Ch. Waltz mluví s francouzským farmářem, asi bych volil dokonce 2*. ()
Z tohoto filmu vyplývá jedno ponaučení : Až se do školek zavede filmová výchova, musí před filmové nepolíbence předstoupit starší paní v přísném, šedivém drdolu a prohlásit: „Děvčátka a chlapci, nabádám vás! Neříkejte o žádném filmu, že je „dechberoucí“ a „neuvěřitelně boží“, dokud si nebudete jisti, že je to ten pravý. Když tato slůvka zbrkle věnujete prvnímu filmu, který ve vás vyvolá nějakou emoci, jaký opravdový dar vám pak zbude pro opravdu „dechberoucí“ a „neuvěřitelně boží“ filmy, na které narazíte, až na to budete skutečně připraveni?“ (do toho se jeden chlapeček zvedne a jde si k tácku pro čtvrtinku chleba s červenou pomazánkou) ()
Toto není póza. Prostě jsem ten film zhltl téměř bez mrknutí oka. Skvěle jsem se při něm bavil, velkoryse přehlížel hlouposti, nedutal u dialogů s Landou, nechal se ohrmovat skvělou kamerou, trnul u neamericky podané brutality, očekával, nečekal... prostě většinu času jen tak spokojeně vrněl. :-) ()
Páni, ten sarkasmus ... a happy ending. No konečně Tarantino, trochu "Pulp" ve filmu. ()
Na tento film jsem se dlouho připravoval, protože jsem člověk který válečné filmy nevyhledává, když si je ale už pustí, většinou se mu líbí. Pro válečný film musím mít čas a náladu. Většinou to totiž nejsou jen devadesátiminutová dílka. Postupem času, jak film běžel, jsem ale dostával jasnou odpověď. A faktem je, že jsem na ni měl být připraven už dřív. Film totiž není zas až tak válečný a už vůbec ne historický - prokrista, že mě to nenapadlo dřív - je to přece Tarantino a ten se žánrových klišé nedrží. Takže doporučení pro všechny - na tento film je nutno pohlížet jako na klasického Tarantina, ne jako na Tarantinův pokus opustit svůj myšlenkový svět ve snaze natočit žánrově čistý film. Film je, jak už to u většiny jeho filmů bývá, natočen systémem jednotlivých scén - kapitol. V každé můžeme sledovat herecké výkony, tarantinovské dialogy a různé skrytosti, které nám poodhalují jeho myšlenkové universum a netradiční pohled. Zřejmě ne nadarmo on sám tento film přirovnal k "Pulp Fiction". Díval jsem se na něj jen jednou, ale věřím, že díky tomuto přirovnání v něm při vícerém zhlédnutí určité paralely shledám. Velmi mne zaujal výkon Christopha Waltze, který si svou roli doslova užíval. A to je prostě ten proslulý Tarantinův styl. Řekl bych styl paradoxu, kdy v tomto případě nacistický vrah vystupuje jako estét s vytříbeným vkusem a chováním - tedy víceméně divákovu oku lahodící postava. Možno vysledovat především ve scéně se štrůdlem. No řekněte, už jste viděli někoho takhle si dávat do kávy cukr? ()
Nu, coříct o Hanebných panchartech? Zaprvé musím, říci, že mne Tarantino trochu zklamal. Jefakt, že jeho krvelačnost se za žádnou cenu nezapře. Ale byl tu ten hlavní ptoblém, který mi vadil ze všech nejvíc a to cizí mluva bez titulků. To mě opravdu zklamalo. Musím ale říci že role Mélanie Laurent byla překrásná a zasloužila si jí a nás přiváděla na půvabnou stopu filmu, Je jasné, že válka takto neskončila, ale Tarantino nás alespoň překvapil trochu jinak. Waltz v Djangovi válel a tady také, ale příště bych mu dal méně panchartskou roli. Film jsem tedy kvůli cizí mluvě téměř vůbec nechápal, což mě bylo velmi líto. Taky mě vadil Waltzův dabing, ale za to Tarantino nemůže. Pancharti tedy pro mne nakonec dopadli chvalitebně, ale dokud nepochopím celou podstatu scénáře... asi pět neudělím... Po shlédnutí filmu s titulky jsem úplně překalibroval ohodnocení. Tarantino je zajímavý v tom, že za každou cenu vás jeho filmy vtáhnou (krom Djanga na kterého si ještě musím zvyknout) a tento snímek je onou pravou ukázkou. První shlédnutí je jako jenom zakoupení jízdenky, ale musíte také nasednout a to nastává s druhým shlédnutím. Poté je to už jako droga. Druhé shlédnutí jsem si užil asi dvacetkrát více a titulky filmu dodali správný význam a pochopení. Není co řešit... ()
Vynikajúci film, ktorý zobrazuje druhú svetovú vojnu po svojom neberie ohľad na fakty ani históriu. Perfektná atmosféra a napäté situácie ma dokázali úplne upútať. Na druhej strane ma veľmi potešilo keď sa vo filme objavil môj obľúbenec Michael Fassbender a jedine Tarantíno s ním môže urobiť to čo s ním urobil :) však si to pozrite a posúďte sami 96%. ()
Nejlepší výkon podal podle mě Christoph Waltz alias svinský německý důstojník...ale celkové obsazení i provedení je výborné. ()
Skvostný slepenec pravdivých příběhů. A po boku Goebbelse parodie na Lídu Baarovou. Co si přát více... Netřeba nic dodávat. ()
Já miluju Taratinovky a doslova si užívám dialogové scény. A i přesto, že mě Tarantino jednou zklamal (myslím tím Kill Billa), tak jsem se na Hanebné pancharty moc těšil a nelitoval jsem. Nejvíc kvituji Tarantinův nový objev Christopha Waltze v roli Hanse Landa, který mě úplně uchvátil a později mě o svém umu přesvědčil i v další Tarantinovce Nespoutaný Django. Jeho výrazy v obličeji, mluva, pohyby jsou vždy za všech okolností dokonalé a uvěřitelné. Samozřejmě, že film nestojí jen na Waltzovi. I ostatní herci jsou skvělí a Tarantinův podpis vše dokonale podtrhuje. U mě za výbornou. ()
Válečný dobrodružný "velkofilm" rozděluje pětice kapitol na téměř stejný počet izolovaných, komorních jevišť (mléčná farma, před bunkrem, pařížská restaurace, sklepní hospůdka, premiérové kino) připravených pro Tarantinovo konverzační divadlo rozmáchlých, ladně vedených i (ne)citlivě přerušovaných, ze šíře utkaných dialogů, zakončených povětšinou pořádným "třeskem". Díky výrazné práci s hudbou (i když s tím zneužíváním Morriconeho by se mohlo brzdit), skvělému obsazení a celkově vybrané filmové řeči jsem to QT opět (resp. napodruhé, napoprvé mě Pancharti úplně nesebrali) spolknul i s navijákem, přestože náběhy na "outovou" zdlouhavost a dějová druhořadost titulní partičky se nedaly přehlédnout. ()
Skalpování fricků nikdy nebylo uspokojivější. Pořádná náckořežba v čele s Bradem Pittem, který na konci teatrálně vyřeže indický symbol štěstí do čela nejlepšího filmového záporáka v historii, bravurně ztvárněného Christophem Waltzem. Tak si dejte bavorskou klobásu, zmáčkněte tim prstem umaštěnym od wiener schnitzelu tlačítko přehrát a můžete se začít kochat. Auf wiedersehen vašim náckovskejm koulím. ()
Stačí nalepit na film jméno Tarantino a hned se v něm hledá stylový originál. Jenomže to nutně nezaručuje kvalitu, hloubku ani dobrý příběh. Tarantinovy dialogy miluju, ale v tomhle případě nestačily vyvážit tu řidkou kaši kolem. Jedno z největších zklamání. ()
Tarantino je zpátky v nejlepší formě. Pancharti nejsou jeho masterpiecem, jak se nám snaží v závěru tvrdit a nejsou ani divokou akční jízdou, jak se nám snažili tvrdit trailery. Jsou ale filmem narvaným zatraceně dobrými dialogy a ještě lepšími herci. Navíc i přesto, že Quentin vzdává poctu filmům Sergia Leoneho a bambilionu dalších věcí, které mi nic neříkají, tak si ho tentokrát užijí i neznalí diváci. Film o stopáži dvě a půl hodiny nejen že nenudí, ale skutečně uteče jako voda a z kina vás vypustí s pocitem jednoho z nejlepších filmových zážitků letošního roku. ()
Tleskám Bradu Pittovi, kterého tam však bylo k mé nepotěše příliš málo, CHristophu Waltzovi, který mě naprosto ohromil a uchvátil a Židu Baribalovi v podání Eliho Rotha, jenž si mne se svou baseballovou pálkou taktéž získal. Musím sice přiznat, že pár maličkostí mi nesedlo a scén s Pancharty tam opravdu mohlo být mnohem víc, ale i přesto jsem z kina odcházela nadšená. ()
Poslední filmy Quentina Tarantina mě pokaždé nadchly. Popravdě jim však vždy k dokonalosti něco chybělo. Hvězda. Při vší úctě k Umě Thurman nebo Kurtu Russelovi hvězda velikosti Brada Pitta. Jeho poručík Aldo Raine je přesně tou třešničkou na skvělém dortu, která mi u předešlých Tarantinových snímků chyběla. Výtečná (i když převzatá) hudba, výborní herci a perfektní dialogy dělají z Panchartů nejlepší Tarantinův film od Pulp Fiction. Možná i včetně něj.. ()
Po dlouhé době originální válečný film, než další kopie vojína Ryana, kterých se od roku 98´ vyrojilo požehnaně. Tarantinův nesmírný talent spočívá v jeho geniálních konverzačkách. Natočit desetiminutový dialog odehrávající se v jedné místnosti, aniž bych u toho umíral nudou, to je kumšt. Geniálního Waltze není třeba komentovat, stejně tak buranského Pitta. Asi po roce jsem šel z kina konečně nadšený. Nejlepší Tarantino 10/10 ()
***1/2 - Kdo by se nechal zlákat po přečtení synopse na zajímavý válečný film, bude pravděpodobně trochu zklamán - jako já... Ne že bych se značnou část projekce dobře nebavil a nepodivoval, kam až je Quentin schopen zajít, ale na druhou stranu, jedná se o čestočistou tarantinovku se vším všudy a bylo asi bláhové očekávat něco normálního... Quentin rozjíždí krvavou a hodně ukecanou mozaiku zdánlivě nesouvisejících epizod, to vše za burajích zvuků westernového Morriconneho, která sice baví, ale musíte opravdu Tarantinův styl zbožňovat, aby jste si ji jaksepatří užili...Což znamená, že "normální" divák si ji může užít tak zhruba na půl... A skvělé herecké výkony (božský Chris Waltz), ani občas s legendaritou koketující scénky to nezachrání... ()
Sestříhat a zrychlit střední pasáže (hádám - prospal jsem) by hodně pomohlo zpříjemnit návštěvu sálu. V poklidu domova by ale film byl ještě stravitelnější a hlavně pokud člověk jednou vidí Inglorious Basterds a ví po druhé do čeho přesně jde, myslím že ten film ještě do kvalit doroste v myslích hodně diváků. Kvalitou se sice na Kill Bill nedotahuje, ale příběh je zase jiný a velmi atraktivní a herci hudba a obrazy jsou nádherné a zábavné. btw opět je film pár dní po premiéře tady v první stovce, nesoudnost lidu tady začíná být dost děs. ()
Reklama