Režie:
Farhan AkhtarScénář:
Javed AkhtarKamera:
Christopher PoppHrají:
Amitabh Bachchan, Hrithik Roshan, Preity Zinta, Om Puri, Sharad S. Kapoor, Rajendranath Zutshi, Sushant Singh, Parmeet Sethi, Boman Irani, Amrish Puri (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Karan (Hrithik) není k ničemu. Všichni jeho spolužáci a spolužačky mají svoje cíle, ke kterým cílevědomě spějí. Karanovi stačí jen ležet v náručí své přítelkyně Romily (Preity). Aby se ale neřeklo, tak se po vzoru svého kamaráda ( a Arnolda Schwarzeneggera) dá na vojenskou akademii. Jak se dalo čekat, po několika peripetiích vezme nohy na ramena. To už ale dojde i ctižádostivé Romile, koho má vedle sebe a Karanovi dá suverénně kopačky. Ten se s ostudou na akademii vrací a po jejím absolvování odchází do hor střežit indicko-pákistánské hranice. Když začne válka, přijíždí na místo i Romila, tentokrát už jako renomovaná reportérka. (bolly.cz)
(více)Recenze (9)
Uf, mám za sebou první film s Hrithikem Roshanem (Krrishem). Pravděpodobně taky poslední. Na hudební scény v indických filmech jsem si už zvykl, ale když vojáci začnou tančit a zpívat u palebné linie, tak to mě přece jen trochu ruší. Lakshya (Cíl) je takovým náborovým snímkem indické armády. Přestože jsem film sledoval dvojnásobnou rychlostí, některé scény byly pořád příliš pomalé. :-) A patetické proslovy Amitabha Bachchana jsou takové pořád stejné. Ty dvě hvězdy jsou za to, že to na tu dvojnásobnou rychlost bylo docela k smíchu. ()
Romantická linie silně potlačená, taneční scény nikterak rozjuchané (vlastně se u většiny písní ani netančí), vizuál vyvedený v několik odstínech šedé a zelené, akční scény nevyvolávají úsměv...Je to vůbec ještě Bollywood? Farhan Akhtar chce být cool a posunout hindskou filmařinu někam jinam (raději něříkám dál) a podle nadšených ohlasů na IMDb, kde nechybí ani úsměvné věty typu "Jeden z nejrealističtějších válečných filmů vůbec!" mu to u domácího publika vychází. Těžko se ale najde tuzemský fanoušek, kterého Lakshya potěší, jelikož prostě neobsahuje skoro nic z toho, co činí bollywoodské snímky pro Evropany přitažlivé. Je to film velice suchý a nezáživný, děj se kupředu souká tak klopotně, že už člověka z letargie nevytrhnou ani hrdiné proslovy Amitabha Bachchana, ani několik válečných scén, které toho kromě ryanovského třasu mnoho nenabídnou. Vypadají sice světověji, než třeba přestřelky v Dhoomu, ale nebezpečně často jsem při jejich sledování vzpomínal na Hvězdnou pěchotu 2 :-) Taky se akce odehrává ve spárech tmy, což nějak nestíhá technika a obraz je nepěkně tmavý a zrnitý...Inu staré známé "švče, drž se svého kopyta" by měli znát a ctít i v Bollywoodu. ___P.S: Hodně mě pobavila skalní stěna, kterou údajně nebylo možné vylézt, ale pro jistotu na ní byly každou chvíli tak obří plošiny, že se na ně vlezla celá rota :-) ___P.P.S: Máte-li slabost pro Bollywood, indo-pákistánské konflikty a Hrithink Roshan a Preity Zinta pro vás představují ideální filmový pár, zkuste raději alespoň o tři řády lepší Mission Kashmir. ()
„Čáča Bharát needs YOU!“ aneb vojna dělá z mužů chlapy a z chlapů muže (nebo co). Píseň přerostlého páska, který neví co se životem, se podařila, obzvlášť z tanečního hlediska. Zbytek byl bohužel příliš ideologický. Mnoho kamarádů ve zbrani zemře – ano, frontální útok do vysokého kopce nebývá tou nejlepší strategií k dobytí pevnosti. Nepřátelé jsou bezejmenní, bestiální a Muslimové. Kdo ale přežije Call of Duty: Mission Dushman zaručeně zmužní, pochopí život a dostane se mu odměny v podobě krásné dívky. Přihlášky do armády se vyplňují před kinem. ()
Opět nízké ohodnocení a opět půjdu proti proudu. Chápu, první hodina, kde se nám převypráví události, které dovedly mladíka neznajícího svůj životní cíl až do náruče indické armády, působí možná na někoho nevýrazným dojmem. Ovšem následující dvě hodiny, ve kterých již akce střídá akci a munice spolu s padlými vojáky pokrývá zem v nádherných přírodních scenériích, už snad tak bezvýrazná nebyla, ne? Možná za to může ta „vlastenecká propaganda“, ale už jsem toho viděl myslím dost, abych mohl posoudit, že v tomto případě to nebylo vůbec přes pomyslnou čáru. Někdo je kor voják a brání svoji zem před nepřáteli, kteří opravdu touží útočit a zabíjet, a někdo kor krade, bere drogy nebo je prodává. Každý jsme nějaký, tak to těm vojákům odpusťte. Příběh je zasazen do skutečného válečného konfliktu mezi Indií a Pákistánem v kašmírském Kárgilu (Kárgilská válka v roce 1999). Znázornění bojů mi vůbec špatné nepřišlo, ale když někdo chce něco špatného najít, dozajista to také najde a já takovou potřebu rozhodně neměl. H. Roshana mám rád a líbil se mi i zde. Jen když hrál „puberťáka“, tak přiznám, že to zpracování..., jako pěst na oko, ale poté bylo již vše, jak má být. P. Zintu až tolik nevyhledávám a krátké vlasy jí vážně moc neslušely. Po herecké stránce s ní však nemám žádný problém. A. Bachchan jako velitel vše hezky doplňoval, i když jeho postava hrála v příběhu až druhé housle. Hudebně průměrné, ale dobře se to poslouchalo, to ano. Po celou dobu sledování jsem měl v hodnocení jasno. Jestli nepřijde nějaký velký propad, či naopak něco povznášejícího, tak snímku už čtyři hvězdy nic nevezme. Jelikož žádný výkyv ani jedním směrem nenastal, bylo rozhodnuto. Když vám film trvající tři hodiny uteče jako voda, tak je to dobré znamení a já jsem spokojený. ()
Clareeta ve své recenzi horuje pro indické barvičky a tanečky. Prosím - to já také rád, jenže tady to skoro úplně chybí. Vizuál je celkově potemnělý a šedivě působící, romantiky je tu nezvykle málo (to by mi zas tak nevadilo), ale patosu a klišé prostého obvyklého bollywoodského nadhledu je naopak neskutečně mnoho, pro mne nad únosnou mez. Sledoval jsem tohle nepříliš zdařilé dílo během dvanáctihodinového letu (jiný indický film v nabídce nebyl), a docela jsem se na něj těšil - Amitabha mám rád a Preity je sympatická. Ale co naplat, všechno dohromady to nějak neladilo a když jsem při sledování párkrát usnul, zpět v ději jsem se nevracel. ()
Galerie (18)
Photo © Excel Entertainment
![Cíl - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/164/509/164509892_d8df3d.jpg)
Reklama