Režie:
Marco Tullio GiordanaKamera:
Roberto ForzaHrají:
Luigi Lo Cascio, Alessio Boni, Adriana Asti, Sonia Bergamasco, Fabrizio Gifuni, Maya Sansa, Jasmine Trinca, Andrea Tidona, Claudio Gioè, Riccardo Scamarcio (více)Obsahy(1)
Štvordielna miniséria zachytáva prostredníctvom osudov členov jednej rodiny najvýznamnejšie udalosti nedávnej talianskej histórie od 60-tych rokov 20. storočia až po súčasnosť: záplavy vo Florencii, Sicília v boji s mafiou, priemyselný vzostup Turína v 70-tych rokoch, mládežnícke rebélie, terorizmus Červených brigád, kríza rokov 90-tych, prechod do nového milénia.... Spoločenské udalosti sú videné prizmou každodenných peripetií života a spoločne vytvárajú panorámu moderného Talianska. Je to príbeh o dospievaní dvoch odlišných bratov, i príbeh formovania talianskej spoločnosti po sklamaní revolučných ideálov 60-tych rokov. Tento unikátny projekt vyniká výnimočne citlivým spracovaním, spájajúcim jednotlivé príbehy do celistvej mozaiky, a ponúka tak silnú výpoveď o ľuďoch, z ktorých sa každý svojím spôsobom snaží urobiť svet o trochu lepším.
Film bol vyprodukovaný talianskou verejnoprávnou televíznou spoločnosťou RAI, ktorá však kvôli náročnejšej výpovedi a tým pádom aj zúženému okruhu potenciálneho publika, nebola s výsledkom spokojná, a minisériu do vysielania nezaradila. Producentovi filmu sa však podarilo minisériu dostať na MFF Cannes, odkiaľ si odniesla cenu v kategórii Un Certain Regard a získala si priazeň kritiky i divákov. Takto sa pôvodne televízne koncipované dielo dostalo do kinodistribúcie a na viacero filmových festivalov. Z ďalších ocenení: ceny publika na MFF Rotterdam, MFF Denver, MFF Palm Springs, nominácia na Cézara, 6 cien Davida di Donatello (réžia, strih, najlepší film, produkcia, scenár, zvuk), 7 cien Talianskeho národného syndikátu filmových novinárov.
(oficiální text distributora)
Recenze (13)
Rodiné ságy mám v oblibě. V této bylo ještě mnohem, mnohem víc! ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $274,024║Tržby Celosvetovo $2,693,053║ ()
Velmi příjemné překvapení z Apeninského poloostrova! Původně televizní film, který však byl úspěšně promítán i na festivalech, odkud si přivezl řadu ocenění, je i přes svoji neobvyklou délku strhující výpovědí o osudech nejen jedné průměrné rodiny, ale současně též celé Itálie od poloviny šedesátých let až do současnosti. Jednotlivé postavy jsou napsané famózně, jsou též naprosto přesvědčivě zahrané. Jednání postav je jako vystřižené z reálného života (málokdy se vidí tak dobře vykreslené charaktery). Příběh plynule proplouvá významnými společenskými událostmi, které chtě-nechtě ovlivňují každodenní život běžného člověka - ať už jsou to záplavy, řádění mafie nebo Rudých brigád, a stejně tak se tyto události protínají s osudy rodiny Caratiů. Samozřejmě i přes šestihodinovou stopáž se tvůrci neubránili občasné zkratkovitosti a dějovým zjednodušením - jde však jen o ojedinělé momenty, které v porovnání s celkem nijak nenarušují výborný dojem z této ukázkové ságy, která může trochu připomínat Bertolucciho XX. století. Televizní zpracování je cítit z opakování stejných záběrů (např. na Řím), které sice mají daleko k originalitě, ale opět vítězí schopnost tvůrců navodit melancholickou atmosféru a ukočírovat onu monumentální rozmáchlost (1966-2003). Filmové fanoušky potěší odkazy na Kmotra, Chaplinovu Moderní dobu, Snídani u Tiffanyho; Bergmana, Felliniho.. a koneckonců i Truffauta a jeho trojúhelník dva muži - jedna žena (Jules a Jim) - viz hudbu Georgese Deleure. Těch šest hodin uteklo jako voda... ()
Nádherná, plasticky pojatá rodová sága. Skvěle zrežírovaný a zahraný košatý příběh o nevypočítatelnosti a také nezničitelnosti života. Harmonie mezi úsměvy, humorem, tragikou a hloubkou, s narůstajícími minutami je film stále lepší a lepší. ()
Po zhlédnutí jednoho (2.) dílu se neodvážím hvězdičkovat... a na další už se nepodívám. Takže jen slovy: po formální stránce mi to přišlo pramálo nápadité, místy kýčovité; co se týče obsahu: problematické bylo hlavně celkové ladění - pohled na italské dějiny značně levicově zaujatý, jednostranný a sekularizující. Tvůrci se zjevně domnívají, že zlo nekoření v lidských duších, ale v institucích (policie, velké firmy, psychiatrické léčebny atd.) a v jejich představitelích. Už tahle premisa sama však musí pohled na nedávnou historii nutně značně zkreslit. ()
Napriek tomu, že som nasadol na tento nenápadný Talianský vláčik až na 3. tej zastávke a ušlo mi teda toho asi veľa, bol som naozaj prekvapený výkonom turbíny poháňanej výbornými hereckými výkonmi, ktorá hnala tento film v ústrety mne prekvapivého "to be continued", pretože až tu som bol prvý krát oboznámený s mojím údelom čakať týždeň na koniec. Aj keď by ani nevadilo, keby tento diel bol prezentovaný ako celovečerný snímok. Predbežne teda 3,5* ()
ocenenia : MFF Cannes 2003 - Cena poroty v rámci sekcie "Un certain regard" ()
V našich končinách neveľmi známa talianska rodinná sága mapujúca - optikou jednotlivých členov rodiny Caratiovcov - najvýznamnejšie udalosti talianskych dejín druhej polovice 20. storočia vrátane prechodu do nového milénia (1966-2003) a vlastne aj tamojšiu spoločnosť ako takú. Musím sa priznať, že hoc som to vzhľadom na enormnú stopáž (dielo sa dá považovať i za akýsi šesťhodinový film, nakoľko v takej podobe bol i uvádzaný na filmových festivaloch) dlhú dobu odkladal, keď už som sa konečne odhodlal, "zhltol" som to v podstate bez prestávky, na jeden ťah. Príbehovo veľmi pútavé, atmosfericky príjemné, emotívne, miestami melancholické a pritom tak obyčajné, bežné, ľudské. Možno práve to je najsilnejšou stránkou tohto projektu (spoločne s už spomínaným zachytením zásadných dejinných bodov). Jednotlivé postavy sú ľudské, sympatické, plné nádejí, ich chovania sú vo všetkých situáciach primerané resp. nikdy nie prehnané, nádeje na lepší život plne oprávnené a teda nejde inak, než im ustavične fandiť a priať. V podstate nemám čo by som vytkol (ak tak jedine, že by som si prial viac prekrásnej Giorgie, ktorá si ma svojimi očami a zložitosťou povahy v prvej štvrtine priam podmanila), z mojej strany to bola vyložene láska na prvý pohľad, ktorú si akiste čoskoro zopakujem a budem sa ju snažiť odporúčať vždy keď to pôjde, nech sa jej dostane zaslúženej pozornosti. Nuž a povzbudený tým, aký dojem vo mne tento projekt zanechal, sa čoskoro konečne odhodlám i na Bertolucciho Novecento, ktoré takisto mám dlhodobo v hľadáčiku a tiež ma vždy odrádzala tá obrovská stopáž. 100% ()
Výborná vrstevnatá freska, zobrazující na příkladu jedné římské středostavovské rodiny vývoj italské společnosti v průběhu téměř čtyř dekád. Freska, která nás zavede vedle Říma mj. do Florencie, Turína, Boloně, Milána, Palerma a na Stromboli. Freska, která vzdor stopáži vůbec nenudí. Postavy mají hloubku a jsou rovněž plasticky ztvárněny. Ideální film pro lepší pochopení moderní italské historie a pro letmé nahlédnutí do italské duše. Vzhledem k délce by snímku možná slušelo zakomponování ještě většího množství historických reálií, přesto jde o mimořádný počin. Nebylo by vůbec od věci, kdyby se do podobného projektu pustily i další vyspělé kinematografie (třeba Francie nebo Španělsko), neboť i v jejich případě by bylo o čem vyprávět a na čem stavět. Celkově vzato: za mě palec nahoru, 90 %, pustím si kdykoliv (až budu mít zase šest hodin). [viděno v květnu 2021 | komentář #41] ()
Po tretej projekcii mažem svoj aktuálny komentár a zostávam ticho, pretože mám vyrazený dych... ()
Podobným filmom (rodinným ságam, dojákom všeobecne) celkom úspešne odolávam, ale táto miniséria ma vážne chytila za srdce. Podmanivý príbeh (ktorý zároveň nie je nechutne gýčový alebo mimo realitu) doplnený lekciami z talianskej histórie a skvelou hudbou, sympatické herecké obsadenie, ľubozvučná taliančina... toto všetko dohromady dostalo La meglio gioventù do mojej Top 10. ()
Rodinná sága, ktorá prekonala latku svojho žánru. Veľmi dobre napísané a zahrané charaktery, pohybujúce sa na časovo a miestne veľkorysom talianskom hracom pláne. Prvá časť naberá na obrátkach len pomaly, od druhej som však bol prikovaný k obrazovke. Vyvrcholením série bol pre mňa mrazivý Silvester, viac ale neprezradím. ()
Reklama