Režie:
Wim WendersKamera:
Jürgen JürgesHrají:
Otto Sander, Peter Falk, Horst Buchholz, Nastassja Kinski, Bruno Ganz, Solveig Dommartin, Heinz Rühmann, Willem Dafoe, Rüdiger Vogler (více)Obsahy(1)
Anděl Cassiel (Otto Sander) těžce nese, že může lidi jen tiše utěšovat, aniž by mohl účinně zasáhnout do jejich osudů. Poté, co jeho přítel Damiel (Bruno Ganz) sestoupil na zem a stal se člověkem, Cassiel osaměl. Se zájmem sleduje velké změny a po pádu Berlínské zdi "naslouchá" mysli Michaila Gorbačova (Michail Gorbačov). Cassielova společnice Raphaela (Nastassja Kinski) cítí, že Cassiel již nechce být andělem. Když pak Cassiel vidí, jak malá Raissa (Aline Krajewski) padá z balkónu výškového domu, zachytí ji a neodvolatelně se stává smrtelnou bytostí... Pokračování veleúspěšného Wendersova filmu NEBE NAD BERLÍNEM. Gorbačovova sekretářka - velká obdivovatelka díla Wima Wenderse přemluvila strůjce perestrojky, aby si vyhradil několik hodin svého času na natočení kratičkého výstupu. (Pohrobek)
(více)Recenze (30)
Páčilo sa mi to omnoho viac ako Nebo nad Berlínom, ktoré bolo síce vizuálne krásne, ale utopené vo filozofovaní. V tomto fime anjel Cassius nasleduje osud svojho kamoša, ale je oproti svojmu predchodcovi výrazným článkom v rámci kauzality príbehu. Jeho počínanie pomaly zväzuje na prvý pohľad nesúrodé postavy do finále. Jeho počínanie je naivné, deštruktívne a následne podmienené túžbou niečo zmeniť a byť vnímaný pozitívne. Sekunduje mu krásna Kinski a démon Defoe( znova raz výborný). Nicka Cavea nahradil Lou Reed a aj Peter Falk si tu zahral výraznejšiu postavu, hoci stále hral seba. Počul som o fenoméne Wim Wenders, ale až toto ma presvedčilo o jeho nevšednosti a autorskej vyspelosti. Mnoho zvratov je až smiešnych, ale o nich film nie je. Je to o hľadaní svojho miesta. Nevyhne sa filzofovaniu, ale tentoraz to má aj čarovne nadprirodzený príbeh zamaskovaný do artového filmu. Kamera a hudba tradične na výbornú. Akrobatické kúsky v celom filme považujem len za bonus. Takmer plný počet. ()
100 % - S Nebem nad Berlínem jeden z nejúžasnějších dvojfilmů, co jsem kdy viděl. Ve srovnání s Nebem je více dějový, a tudíž ho "stráví" širší divácká populace. I tak je ale na jeho vychutnání potřeba takové zvláštní vnitřní rozpoložení. A Otto Sander je prostě vynikající! A Nastassja Kinski? Asi nejéteričtější bytost filmového plátna, co znám... ()
85% - Na rozdíl od Nebe nad Berlínem je tento film dějově mnohem epičtější, a něco z té epičnosti mě místy rušilo. Vzhledem k surrealsitické atmosféře jsem to ale Wendersovi rád odpustil. In weiter Ferne, so nah musím hodnotit velmi kladně, protože řemeslo je zde odvedeno dokonale, a k tomu přicházejí nové a zajímavé myšlenky. Ani na chvilku jsem se u filmu nenudil, i když je delší, a možná ne tak hluboký, jako Der Himmel über Berlin. Režisérovy vyprávěcí schopnosti, hudba, a luxusní herecví v čele se Sanderem, to si zaslouží velkou poklonu. Danke Wim, gerne wieder!!! ()
Nedívám se na filmy na pozadí nebo z perspektivy jiných filmů, vytvořených týmž nebo jiným autorem. A pokud tento autor používá (a mnoho autorů to dělá, nejen Wim Wenders), některé své zaběhnuté a osvědčené „finty“ rád se na jejich modifikované formy znovu podívám. Amarcord_1 píše v čsfd: „Na rozdíl od Nebe nad Berlínem je tento film dějově mnohem epičtější, a něco z té epičnosti mě místy rušilo.“ – možná je právě toto kamenem úrazu. Tato „epičnost“ se občas mění v „teatralitu“, „košatost děje“ v jeho rozmělnění. Ale tak či onak má tenhle film koule, a jen ten, kdo má koule, se může i trefit. ()
Hodnotím v kontextu s geniálním Nebem nad Berlínem - proto ne úplně absolutní hodnocení. Kdybych však Nebe neviděl, byl bych zřejmě unešen dokonale. Film překypující zvláštní atmosférou a nabízející podivuhodné zamyšlení nad dobrem, přítomností a silnou, trpělivou a neopominutelnou "rukou minulosti". Podmanivý snímek - Nebe je ale bohužel jen jedno. ()
Reklama