Režie:
Romain GavrasKamera:
Matias BoucardHudba:
SurkinHrají:
Abdulah Sissoko, Dali Benssalah, Sami Slimane, Alexis Manenti, Anthony Bajon, Karim Lasmi, Ouassini Embarek, Ladj Ly, Léopold Bara, Birane Ba, Iless Hachi (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Tragická smrt kluka na sídlišti Athena vyvolá otevřenou válku, ve které se nejvíc angažují jeho starší bratři. (Netflix)
Recenze (121)
S velkým obrazem a zvukem mi občas padala čelist. 97 minutový videoklip nedal vůbec, ale vůbec vydechnout. Připomnělo Bloody Sunday (hello Paul Greengrass) a dokumentární filmy, které se promítají v rámci Jednoho světa, třeba Winter on Fire, taky na Netflixu btw. Nebo posledních patnáct minut 1917, což v Atheně je teprve začátek. Z tlaku tohodle zážitku bych se v kině ještě klepal. Zvuk duněl, šlehal záblesky, vystřeloval ušní bubínky, hudba šlapala a kamera dělala neskutečné psí kusy. Poklona, protože herci tam naprosto přirozeně ustáli běhající, skákací, davové a násilné scény bez střihu a na jejich tváři se nedal poznat ani záchvěv napětí nebo pochybností. Filmu maličko chyběl přesah a hloubka postav, ale to je jako vyčítat Predátorovi, že se nezabýval klimatickou změnou a že Arnold neřešil své traumata z mládí. Gavras to takhle natočit od samého začátku očividně chtěl. Tedy maximálně na efekt a prožitek mezi všemi zúčastněnými stranami a to tělo na tělo, zblízka, bez příkras s namířenou zbraní na hlavu "pitomého pětiletého kluka" ve dveřích výtahu. Podařilo se mu to beze zbytku. Dlouhé záběry vtahovaly do děje jako černá díra a nepustily do závěrečných titulků. Film ve mně rozhodně vyvolal zájem o kontext násilí a chaosu, který má očividně pro nás nepředstavitelný rozměr - a ten rozměr jsme teď mohli audiovizuálně trochu lépe poznat. Jak se s tím Francie vyrovnává je na jiný dlouhý večer. ()
Wow, soutěž o nejlepší kameru v tomto roce je asi rozhodnuta. Technicky precizní série one-shotů, kde v podstatě každá scéna se jede na jeden kontinuální záběr, občas v přechodu se stříhá i normálně. Hlavně úvodní 10-minutovka je lahůdka, ale i ostatní scény mají hodně do sebe. Dost potěšilo, že se nejedná o žádný "shaky-cam", ale velmi plynulé "steady-cam" záběry, kde "neviditelných" střihů jsem si všiml jen velmi málo. Rozhodně jsou někdy méně okaté, než i v 1917. Ke konci tomu bohužel trochu ztrácí dech a neměl jsem pocit nějaké katarze, ale jen za tu technickou stránku to stojí za vidění. 8/10 ()
Forma velmi strhující, ale postupem času přichází více a více režisérsko-scénáristickýho zmaru. Můj největší problém je v (ne)uvěřitelnosti přerodu jedný z hlavních postav. To bylo přece úplně mimo, ne? Je to škoda, protože to - jinak skvělí - zážitek dost degraduje. Linie z druhý strany barikády (tedy policie) by si taky zasloužila mnohem větší péči, a za mě tedy i úplně pojetí. 3-4* Spíše asi dolů. ()
Athena je inovativní kus francouzské filmařiny, která na vás křičí a zavaluje vás především choreografickým úžasem. Kamera Boucarda a hudba Surkina dělá s vašim tělem i duší podmanivé kusy. Pastva pro oči. Ale pro srdce nic nezbylo. Těžko cítit tragédii v propasti tří bratrů, když k jedinému z nich necítíme naprosto vůbec nic. Jeden chce pomstu, druhý chce přežít a namastit si kapsu a třetí se snaží celou situaci uklidnit. Jsou to jednorozměrné figury co "pobíhají tam a sem vytuněnou" scenérií, křičí nebo zadumaně čučí. Takže se může dít ve filmu cokoli a já vlastně pokaždé jen řeším, kolik záběrů že to teď bylo a říkám si woow. Ale cítím něco? Vůbec nic a co je nejhorší, je mi úplně jedno, jak to s kým dopadne. Athena se snaží okatě být něčím mnohem víc a v tom právě selhává. A těch pár hovorů s mámou, které se to snaží posunout do osudovější hloubky? Marná snaha, nedaří se. Bohužel. Je to škoda. Dát stejnou péči postavám jako zbytku a mohlo jít o jeden z nejzásadnějších francouzských filmů poslední doby. Takhle jde v mých očích jen o úchvatnou ukázku brilantně vypiplané - choreografické filmařiny. Nic víc, nic míň. 70% ()
O tomto filmu jsem viděl videa na instagramu, jak se natáčel a pokaždé jsem si říkal, když jsem to viděl, že to vypadá hrozně dobře. Teď po zhlédnutí můžu říct, že je to jeden z nejlépe natočených filmů roku. Je to napínavý, atmosférický dílo z Francie, kde možná chybí lepší postavy a lepší scénář. Jenže tady se hodně hraje na formu před obsahem. Ve většině natočeno bez střihu a to na filmech extrémně miluju. Do toho podmanivý soundtrack. Finále se proměnilo v drama a celé to končí drsně.... na konci jak najely titulky jsem musel vydechnout. Je to povedený film a pokud máte rádi napínavé filmy a do toho rádi sledujete kvalitní filmařinu, tak Atheně dejte šanci. 7,5/10 ()
Formou unikátní film. Realisticky ztvárněné "Panelstory" na francouzské palčivé téma. Divácky okouzlující metoda záběrů bez střihu a plující kamery spolu s nervy drásajícími výkony všech stovek komparzistů činí z této Atheny malý filmový zázrak. Toto všechno natočit muselo hodně zabrat a nebo je to opravdové? ()
především za kameru a celkové technické zpracování.. opravdu špičková práce ()
Zase jedna názorná ukázka soužití různých kultur. Dokonalé záběry, některé scény na hranici snesitelnosti. 70 % ()
Dychberúci úvod natočený na 1 záber musím pochváliť hneď na začiatku komentáru, pretože bol perfektný. Najväčším plusom Atheny je samozrejme zobrazenie nepokojov, chaosu a rabovania v uliciach. Má to atmosféru, vťahuje do deja a anarchia a bordel, ktorý vzniká v uliciach je nepríjemný a doslova z filmu kričí. Čo mi jediné vadilo, je úsporná dejovosť. Ešte v 30. minúte poznáte mená presne 2 postáv a viete len že niekto (nevedno kto) im zabil brata, a preto ho teraz jeden z nich ide pomstiť a rozpúta nepokoje obrích rozmerov a ten druhý mu v tom chce zabrániť. V porovnaní s úvodnou polhodinou sa to do konca v tomto ohľade mierne zlepší, ale nie až tak výrazne a aj tak budete musieť byť naozaj pozorný a veľa si domýšľať, aby ste z toho mali komplexný príbeh a vedeli: kto,čo,prečo, ako urobil a čo to spôsobilo ďalej. A akceptovať pritom aj pomerne nelogické správanie 1 hlavnej postavy a jej čudesný prerod. U mňa vo výsledku na hrane medzi 3 a 4*, ale vďaka naozaj až nepríjemne autentickým nepokojom to nakoniec hodím do kategórie nadpriemer. 4*, 70% ()
Svůj názor na celou věc kolem té přistěhovalecké vlny zde raději nebudu rozvádět, jelikož jednak to sem nepatří a jednak by mě to mohlo i klidně přivést do problémů, každopádně asi k tomu jen takto stručně: když si to tam natáhli, tak ať si to tam užívají. Mě je každopádně z těchto filmů s tímto tématem úplně zle, doslova ve mně vře krev a … a radši nic, prostě je to jiná kultura, která zde nemá co dělat, ale mám prostě jen vážné obavy o budoucnost Evropy, aby se jednoho krásného dne taková nějaká podobná agrese všech těch neandrtálců nepřenesla z francouzských sídlišť dál a pak abychom se nedivili všichni, hlavně tedy ti přiblblí ,,vítači,,. Teď už ale opravdu k filmu samotnému. Nebavil mě. Ani zápletkou, ani zpracováním, ani v žádném jiném ohledu. Dějově to byl i přes svou jednoduchost jeden velký chaos, tu Ahmed, tam Muhamad, tu zas Omar, tam zas Samer, a hovno z toho, pobíhání sem a tam, všude jen vykřikování jak liánící, což jsou ovšem od nich přirozené reakce, to se musí nechat, ze všech doslova ta inteligence pak jen doslova přetékala, no zkrátka o ničem, navíc tomu chyběly i jakékoliv emoce, respektive to ale může být i jen chyba na mé straně, jelikož s tím lidským hnojem vážně soucítit nehodlám, no a to zpracování té rebélie pak působilo sice autenticky, to jako ano, ale to si mám na druhou stranu jako užívat devastování bydlení od toho přičmoudlýho odpadu? To snad ne. Atmosféra jinak fungovala v rámci toho běsnění dobře, nicméně opakuji, ve mně tyto snímky vyvolávají skutečně jen ryzí strach z toho póvlu, Francie je podle mě definitivně ztracená, každopádně co mě na celém tom filmu štve ze všeho nejvíc, že já nevím, co tím vším vlastně chtěli ale tvůrci vůbec sdělit, či zdali mělo jít prostě jen o rekonstrukci oné události, prostě nevím, a tak mi tom připadlo jako film bez názoru a bez pointy, a to já fakt nemám rád. ()
Vtahující, audiovizuální nářez, který tak trochu "bohužel" funguje víc jako strhující vystižení chaosu, než jako osobní výpověď ústředních postav zmítajících se uprostřed tohohle chaosu. Přál bych si to vidět v IMAXu. ()
Solidne natocene drama o blbeccich… ()
Tvorbu Romaina Gavrase sleduju už nějaký ten rok a tak pokaždé, když konečně něco vyplodí, nemůžu si to samozřejmě nechat ujít. Jeho estetické a sugestivní pojetí násilí mě bavilo už v hudebních videoklipech, co natáčel dříve. 'Athena' vypadá námětem jako vystřižená pro řecko-francouzského filmaře, ale víceméně, i přes intenzivní close-upy a dlouhé záběry z prostředí chaotických bojů, kdy z důvodu smrti jednoho kluka, jsou vyvolány bouře nepokojů, nejen ve vyobrazené části tohohle filmu, ale po celé Francii, se jen pachtíme do složitého vztahu dvou bratrů zemřelého chlapce, přičemž každý stojí na opačné straně. Nebudu lhát, tempo je mnohdy tak intenz, že vás to fakt nenechá nudit, ale zároveň je to jaksi mdlé, do hloubky, do obsahu, působí to hrozně prvoplánovaně, klouže to tak nějak po povrchu, i když to nepostrádá emoce, jenže člověk jakoby "měl fakt málo důvodů, aby mu mělo záležet na jakékoliv z postav" ale je zajímavý, že hned dva francouzský filmy takhle po sobě a vyobrazuje to Francii jako jakýsi ghetto bující revolucí proti establishmentu. ()
Čo si na tomto agresívnom filme všimnete najskôr, je kamera. Dlhokánske zábery pri takomto pohybe postáv (kamera sníma vždy nejakú postavu presúvajúcu sa po uliciach z miesta na miesto a pritom zachytáva všetko dôležité, čo sa v okolí deje) pôsobia veľmi kvalitne a stabilne - nič sa netrasie a vy v tom chaose nachádzate vizuálny pôžitok. Napriek tomu ma obsah bavil stále menej, až ma nakoniec nebavil vôbec. Jedná sa o veľmi agresívny film, ktorý koniec koncov iba hrozne šteká, ale nekúše. Po 90 minútach som bol rád, že to končí. Ktosi raz predpovedal, že takto nejako začne niekedy v budúcnosti vojna v Európe, že už to nebude napadnutie štátu proti štátu, ale začne to rasovo - náboženskými nepokojmi a ohnisko svetovej vojny tak začne vo vnútri jedného z Európskych štátov. Tak dúfajme, že podobné predpovede sa ani napriek pošahaným prisťahovaleckým kvótam nikdy nenaplnia. Veď komu by sa toto šialenstvo mohlo páčiť? ()
Fantastická kamera. Ty dlouhé záběry sídlištěm, ze kterého se stala bojová zóna, se neokoukaly ani když mi v už půlce bylo jasné, že mají hlavně za úkol zakrýt tu dějovou a scénaristickou bezradnost. 6/10 ()
Pohlcujici audiovizualni forma? Check. Zajimave postavy chytre rozestavene na sachovnici pribehu? Check. Strhujici filmovy zazitek? CHECK! ()
Další story z nogo sídliště. Technicky sice výborně natočená, jen opět na stejné téma. A ty patetické srágory ala Statečné srdce mě vyloženě iritovaly. Celkový dojem: ještě štěstí, že žiju v našem relativně poklidném Buranově. ()
| Netflix | Najlepšia kamerová práca roka. Brilantné prechody, dychberúci vizuál. Prvých 12 minút absolútne geniálnych, vkusne a efektívne predstaví zápletku a okamžite sa vyblázni s kamerou. Výborné. Druhá tretina slabšia, ale tretia to zdvyhne opäť na silne nadpriemerný kúsok, ktorý vo mne silno zarezonoval. Rovnako ako aj úplne posledná scéna. A nie, nevyhrala forma nad obsahom. Vyhrali obe. Viac TU. | Hodnotenie: 7/10 | ()
80% ()
Aneb o tom jak to vypadá, když povstane pařířské předměstí plné přistěhovalců. Do poloviny strhující, svižná, dechberoucí věc s výbornou kamerou a výpravou. Od poloviny to ztrácí dech, tempo a myšlenku. ()
Reklama