Režie:
Sandra NettelbeckScénář:
Sandra NettelbeckKamera:
Michael BertlHrají:
Martina Gedeck, Maxime Foerste, Sergio Castellitto, August Zirner, Sibylle Canonica, Katja Studt, Idil Üner, Ulrich Thomsen, Sandra Nettelbeck (více)Obsahy(1)
Martha je svobodná žena, která žije pro jedinou věc vaření. Díky práci šéfkuchařky v exkluzivní restauraci, nemá čas na cokoli nebo kohokoli jiného. Ale její osamělý život se od základu změní, když zemře její sestra. Martha dostává do péče její osmiletou dcerku Linu. V době, kdy se Martha začíná starat o svou svéhlavou neteř, najímá restaurace okouzlujícího a bezstarostného italského kuchaře Maria. Nedůvěřivá Martha pomalu zjišťuje, že Mario má zvláštní recept na život - takový, který se dotýká jejího domova a jejího srdce. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (15)
Pohodový a lidský příběh, který nás zavede do oblasti kuchařského umění v prostředí jedné lepší restaurace, ukáže jak to tam chodí a seznámí s hlavní aktérkou šéfkuchařkou Marthou. Když už to všechno víme, do děje vstoupí další kuchař Maria a začne rivalita. A aby toho nebylo málo, Marthe zemře sestra a tak se snaží postarat o její dcerku Linu, jejichž psychický stav musí být každému jasný. A je to. Jedná se o další takřka životní příběh mající sice nastavenou lehčí romantickou atmosféru, ale jinak se snaží brát téma vážně a to hlavně po citové stránce. Režisérka a scenáristka v jedné osobě Sandra Nettelbeck moc dobře věděla co píše a co točí. Inu, její ženský pohled je na celé koncepci příběhu velice znát. Lze ji zahlédnout i před kamerou. Nejedná se o nijak složitý a zbytečné nabubřelý film. Má odlehčený tón a je hodně znát, že je to film evropský. Jestli utkví v paměťi je těžké předpokládat. Každopádně určitou výpověď má, i když ne zase k zamyšlení. ()
Romance o ženě, pro kterou se její povolání kuchařky stalo jedinou náplní života není sice nikterak originální, ale má příjemnou atmosféru a přirozené herecké výkony. Je s podivem, že s odstupem šesti let byly natočeny dvě naprosto stejné adaptace, ta druhá pod názvem Koření života a to podle téhož scénáře, jen s nepatrnými odchylkami, jako by se soutěžilo mezi dvěma týmy, kdo to zvládne natočit líp. Shlédla jsem obě verze bezprostředně za sebou a tak se pokusím o srovnání. Německá verze je civilnější, americko australská má zase kvalitnější herecké obsazení a je barvitější. ()
Když cca po 45 minutách víte jak to bude dál asi probíhat, tak si ten film vlastně ani moc neužijete. Herecké obsazení taky není zrovna sympatické. Občas se vynoří klišé, občas se usmějete, občas zamyslíte. To je tak vše. Když přihmouřím oko a nasaju vůni hezkých jídel, vychází mi to na slušivé 3 hvězdy. Třpytí se jako vyleštěné hrnce a pánve, jenže i v takových můžete vařit polívku z pytlíku. ()
O tom, že láska prochází žaludkem a s dětmi je kříž. A taky o tom, že jablko nepadá daleko od stromu. Malá Lina je stejně umíněná a tvrdohlavá jako její teta. Spíše než komedie mi film přišel jako takové mírně optimistické drama. Co bych v něm vynechala, byly návštěvy u psychiatra, ty se mi tam zdály tak nějak úplně mimo mísu. Celkový dojem z filmu mám ale určitě lepší, než z jeho amerického remake Koření života. ()
Když se řekne německý romantický film, většině se vybaví Rosemunde Pilcherová a nějaká brutální odpolední limonáda na Nově či Primě. To však není ovšem případ Receptu na lásku (i když český distribuční název limonádu dost evokuje). Nechybí humor (ale za břicho se rozhodně popadat nebudete) ani drama a romantika, ale to vše ve vyváženém mixu a v dokonale civilním balení. Podtrženo a sečteno - velmi příjemná podívaná. ()
Reklama