Režie:
Peter BebjakScénář:
Barbara JohnsonováKamera:
Martin ŽiaranHudba:
Juraj DobrakovHrají:
David Švehlík, Leona, Jan Nedbal, Ondřej Sokol, Dominika Morávková, Jakub Prachař, Martin Huba, Diana Mórová, Jakub Barták, Olaf Burmeister, Ctirad Götz (více)Obsahy(1)
Na zámek v podhůří Krkonoš přijíždí nový majitel Štěpán (J. Prachař) se snoubenkou krásnou komtesou Blankou (D. Morávková) a mladším bratrem Adamem (J. Nedbal). Cestou kočár nešťastně srazí kolemjdoucí dívku Lidušku (L. Skleničková), Adam jí pomůže a ona se do něj zamiluje. V horském městečku je ještě jeden nový příchozí, národopisec Jiráček (O. Sokol), který sbírá místní pověsti a nevychází z údivu nad tím, že zdejší lidé ještě věří v Krakonoše. Díky Adamovi Liduška získá místo zahradnice na zámku, jenže také brzy zjistí, že Adam je beznadějně zamilovaný do Blanky. Sobecký a lakomý Štěpán se dozví od Jiráčka o nevídaných pokladech skrytých v krkonošských horách a je odhodlaný je získat, zvlášť, když Adam náhodou objeví vlašskou knihu, která pomocí tajných značek popisuje, jak se k nim dostat. Jenže rozluštit je nedokáže ani Jiráček. Po první neúspěšné výpravě se ukáže tajemný cizinec a nabídne Štěpánovi, že ho k pokladům dovede. Požaduje za to vlašskou knihu a největší drahý kámen, který najdou. Poklad skutečně objeví, ale Adam zapře drahokam, který vzal tajně kvůli Blance. Štěpán, který se nehodlá s nikým dělit, chce cizince připravit o život. Cizinec však v rozhodující chvíli odhalí svou pravou tvář. Je to Krakonoš! A strašný trest přijde vzápětí. Podaří se Lidušce zachránit Adama? Jakou záhadu skrývá starý obraz na zámku Hůrka a co strašlivého se v horách kdysi odehrálo? A kdo je vlastně Krakonoš a jaké je jeho největší tajemství? (Česká televize)
(více)Recenze (490)
Neni to tak hrozny, ale čekala bych to proste pohadkovejsi, přívětivější, kdy se u pohadky usmivate na konci. A nejlepe i behem děje, coz mi tady chybi. Prachar je skvelej, Sokol pro me prekvapive taky dobrej a to je co rict, protoze jinak jsem na nej alergicka. A Krakonos byl divnej, v chovani i činech, zapšklej, zatrpklej, přísnej .../25.12.22/ ()
-3* dávno po Vánocích ze vzpomínek dopisuju komentář k této nové pohádce. Hodnocením nebudu přehánět, i když měla dobře nakročeno, nepitvoří se tu herci a ani se tu nesnaží o legraci za každou cenu, což je mi blízké. Příběh taky není napsaný špatně a děti si z něj můžou odnést i nějaké to poučení, takže to své kouzlo i smysl má. Přesto určité obsazení herců mi nesedlo a celkově mi to přišlo nudné a nezáživně natočeno. Takže slabší 3 hvězdičky jsou maximum, co dokážu teď dát a věřím, že Krakonoš ještě neřekl poslední slovo a brzy se setkáme s pokračováním nebo nějakou jinou variací na něj. [ PŘÍBĚH: 1 /// SMYSL: 1 /// ATMOSFÉRA: 1 /// TEMPO: 1 /// ORIGINALITA: 1 /// NÁLADA: 1+ /// ART: 0 /// STYL: 1 /// CASTING: 1 (3*MAX) ] ()
Rozprávka má byť poetická, magická, čarovná. A ja som v KT nenašiel nič z toho. Záporné postavy čisté karikatúry, Blanka a Štěpán, uziapané a hysterické. Scenárom, vedením režiséra, hercami? Ktovie. A kladné postavy tým pádom úplne potlačené a málo zaujimavé. Pritom Leona Skleničková je objav, Jan Nedbal prirodzený talent a David Švehlík chodiaca charizma. Ale KT pre mňa ostáva jednohubkou bez charizmy. Žiaľ. ()
Krakonošovo tajemství mě velmi mile překvapilo, nejen svým příběhem. Hlavně krásně použitou smyčcovou hudbou, žádné kompozice přes počítač. Ocenil jsem mimo jiné i jihomoravské lokace Býčí skálu, Josefovské údolí, vesničky Křtiny a Rudice, které byly opravdu pečlivě vybrané. Herci sice žádné extra výkony nepředvedli, ale nikdo mě tam vyloženě nevytáčel. Bál jsem se trochu Jakuba Prachaře, ale ten mě kupodivu hodně bavil, navíc byla super zmínka o jeho dědovi Trautenberkovi. Režisér Bebjak zkrátka umí točit jakýkoliv žánr, zde tomu dodal i trochu melancholie, což také kvituji. Jen bych ještě uvítal, kdyby lesy byly temnější, v mlhovinovém oparu a více zarostlé, něco jako v Panně a netvorovi od Juraje Herze, lépe by to zachytilo atmosféru Krakonošova království. ()
Po stopách (televizního) Krakonoše. V rozvleklém podání, s nepřívětivými kostýmy a s příměsí deutsche fernsehen pohádek, tolik v našem kraji neoblíbených. Chceme-li rozebrat úvahu, co má bájný vládce hor za tajemství, mohli bychom dojít až k intimnímu problému, který představuje plynatost. Jiným problémem může být jeho impotence i případná latentní homosexualita. Jak jinak si vysvětlit nezájem o tak lepou děvu, jakou je Liduška (Leona Skleničková), která se vedle něj natřásá a v jeho těsných kalhotách zůstává povážlivé klidno. Těch tajemství můžou být desítky a dojdeme jen ke spekulacím a čirým dohadům. Rozeberme tedy fakta. V prvé řadě je dobré si připustit, že útvar zvaný pohádka je dávno přežvýkaný a vysušený. A režisér Peter Bebjak si to patrně uvědomoval. Svoji pohádku nevystavil na absolutním tradičním základu pohádek, ve kterých se to hemží kouzly, nadpřirozenými bytostmi a pohádková atmosféra prosakuje z každého záběru. Zvolil tak trochu opačný přístup, kdy natočil film/příběh s pohádkovými prvky, a postava Krakonoše může být silně vnímána coby nadpřirozená, přičemž její prvotní základ vychází z bájných mýtů, které postupem času začaly kolovat mezi lidmi a nabraly obří rozměr mýtické bytosti, na kterou jedni věří a bojí se vyslovit její jméno a druzí se těmto báchorkám jen smějí. Zajímavý tvůrčí úmysl představoval odvážný záměr natočit tento pohádkový film coby prequel k populárním Krkonošským pohádkám. Krakonoš je ztvárněn v mladší verzi, s impulzivitou, tolik charakteristickou pro Krakonoše Františka Peterky, značně šetří, pověstnou "zpravodajskou" sojku si teprve přinese do svého příbytku a o ziskuchtivém a panovačném Trautenberkovi padne jen letmá zmínka. Nemalým tajemstvím zůstává, zda ho měl nějakým způsobem představovat Jakub Prachař, taktéž v podstatně mladší verzi a příbuzensky spojený s Iljou Prachařem, původním představitelem milostpána, který byl jeho dědečkem. Tak či onak, zajímavý tvůrčí záměr skonal ve svém zárodku, absolutně nic se z něj nevytěžilo a výsledek je na hony vzdálený pojetí Krkonošských pohádek. Do očí bijící je odbytá práce kostyméra. Asi chlastal, ale většina kostýmů působí chudobně, jak kdyby byly spěšně sundány z krejčovských panen, bolestné to bylo zejména u Krakonoše a jeho "civilu", nešlo se zbavit dojmu venkovského trhana nebo tuláka. Zbytek oděných postav nepředstavuje také nic extra honosného. Problém působila i celková absence svižnosti a dynamiky. Většina scén je vystavěna v pomalém tempu, s nádechem ponuré atmosféry. Ani hlášek si divák moc neužije. V oblasti vtipnosti úřaduje pouze Ondřej Sokol, jehož národopisec náležitě využil umrlé většiny postav a solí výstižně komické a svěží dardy. Problematický Krakonoš, kterému David Švehlík extra charisma nepropůjčil a žádným mocným hlasovým fondem se neblýskl, má ještě dva konkurenty, herecky ještě slabší. Jsou jimi otravná komtesa Dominika Morávková-Zeleníková a prudce mdlý Jan Nedbal, oba svorně herecky selhávající. Nedbal akorát víc na očích, vysápal se totiž až do hlavní role. Koprodukční pachuť si také vybrala svoji daň - německá produkční stopa sice není extra rušivá, i tak je nemožné přehlédnout její špatnost. Dětského diváka už dávno hranými pohádkami neoslníte. Dospělý divák dá Krakonošovi a jeho nesexuálnímu dobrodružství ještě před Anči, Kubou a hajným přece jen větší šanci. Neskonalým nadšením ale vřískat, jako ta pověstná sojka, hned tak nebude. 6/10 () (méně) (více)
Galerie (92)
Zajímavosti (10)
- Jakub Prachař (Štěpán) je vnukem Iljy Prachaře, který si v Krkonošských pohádkách (od r. 1974) zahrál roli Trautenberka. (Nach)
- Jakub Prachař hraje v pohádce dvojroli Štěpána a jeho dávného předka, podle něhož je namalován i portrét v zámecké jídelně. (melica)
- Když se Krakonoš (David Švehlík) dívá dalekohledem na Adama (Jan Nedbal), který diktuje správci seznam hostů na chystanou svatbu s Blankou (Dominika Morávková-Zeleníková), tak mezi nimi padne i jméno Trautenberg, což je narážka na původní zápornou postavu z Krkonošských pohádek (od r. 1974). (Antal89)
Reklama