Režie:
Peter BebjakScénář:
Barbara JohnsonováKamera:
Martin ŽiaranHudba:
Juraj DobrakovHrají:
David Švehlík, Leona, Jan Nedbal, Ondřej Sokol, Dominika Morávková, Jakub Prachař, Martin Huba, Diana Mórová, Jakub Barták, Olaf Burmeister, Ctirad Götz (více)Obsahy(1)
Na zámek v podhůří Krkonoš přijíždí nový majitel Štěpán (J. Prachař) se snoubenkou krásnou komtesou Blankou (D. Morávková) a mladším bratrem Adamem (J. Nedbal). Cestou kočár nešťastně srazí kolemjdoucí dívku Lidušku (L. Skleničková), Adam jí pomůže a ona se do něj zamiluje. V horském městečku je ještě jeden nový příchozí, národopisec Jiráček (O. Sokol), který sbírá místní pověsti a nevychází z údivu nad tím, že zdejší lidé ještě věří v Krakonoše. Díky Adamovi Liduška získá místo zahradnice na zámku, jenže také brzy zjistí, že Adam je beznadějně zamilovaný do Blanky. Sobecký a lakomý Štěpán se dozví od Jiráčka o nevídaných pokladech skrytých v krkonošských horách a je odhodlaný je získat, zvlášť, když Adam náhodou objeví vlašskou knihu, která pomocí tajných značek popisuje, jak se k nim dostat. Jenže rozluštit je nedokáže ani Jiráček. Po první neúspěšné výpravě se ukáže tajemný cizinec a nabídne Štěpánovi, že ho k pokladům dovede. Požaduje za to vlašskou knihu a největší drahý kámen, který najdou. Poklad skutečně objeví, ale Adam zapře drahokam, který vzal tajně kvůli Blance. Štěpán, který se nehodlá s nikým dělit, chce cizince připravit o život. Cizinec však v rozhodující chvíli odhalí svou pravou tvář. Je to Krakonoš! A strašný trest přijde vzápětí. Podaří se Lidušce zachránit Adama? Jakou záhadu skrývá starý obraz na zámku Hůrka a co strašlivého se v horách kdysi odehrálo? A kdo je vlastně Krakonoš a jaké je jeho největší tajemství? (Česká televize)
(více)Recenze (490)
Uvědomoval jsem si, že není možné srovnávat s kultovním večerníčkem. Nicméně, když člověk vyrůstá na tom, že Krakonoš je hrozivý a impulzivní a Trautenberg věčně klející a křičící, působí pak Krakonoš v podání Davida Švehlíka unyle jako nějaký filozofující poustevník a jeho hlavní protivník, za nějž bychom asi označili postavu Prachaře, je nevýrazný trouba, jakého hraje skoro v každém posledním filmu. Nudný děj, kde se postavy motají a bloudí od ničeho k ničemu, nezachrání ani půvabné ženské postavy a Ondřej Sokol. Peter Bebjak by se měl raději věnovat krimi, to mu jde náramně. ()
Krakonošovo tajemství mě velmi mile překvapilo, nejen svým příběhem. Hlavně krásně použitou smyčcovou hudbou, žádné kompozice přes počítač. Ocenil jsem mimo jiné i jihomoravské lokace Býčí skálu, Josefovské údolí, vesničky Křtiny a Rudice, které byly opravdu pečlivě vybrané. Herci sice žádné extra výkony nepředvedli, ale nikdo mě tam vyloženě nevytáčel. Bál jsem se trochu Jakuba Prachaře, ale ten mě kupodivu hodně bavil, navíc byla super zmínka o jeho dědovi Trautenberkovi. Režisér Bebjak zkrátka umí točit jakýkoliv žánr, zde tomu dodal i trochu melancholie, což také kvituji. Jen bych ještě uvítal, kdyby lesy byly temnější, v mlhovinovém oparu a více zarostlé, něco jako v Panně a netvorovi od Juraje Herze, lépe by to zachytilo atmosféru Krakonošova království. ()
-3* dávno po Vánocích ze vzpomínek dopisuju komentář k této nové pohádce. Hodnocením nebudu přehánět, i když měla dobře nakročeno, nepitvoří se tu herci a ani se tu nesnaží o legraci za každou cenu, což je mi blízké. Příběh taky není napsaný špatně a děti si z něj můžou odnést i nějaké to poučení, takže to své kouzlo i smysl má. Přesto určité obsazení herců mi nesedlo a celkově mi to přišlo nudné a nezáživně natočeno. Takže slabší 3 hvězdičky jsou maximum, co dokážu teď dát a věřím, že Krakonoš ještě neřekl poslední slovo a brzy se setkáme s pokračováním nebo nějakou jinou variací na něj. [ PŘÍBĚH: 1 /// SMYSL: 1 /// ATMOSFÉRA: 1 /// TEMPO: 1 /// ORIGINALITA: 1 /// NÁLADA: 1+ /// ART: 0 /// STYL: 1 /// CASTING: 1 (3*MAX) ] ()
Celkově vlastně docela koukatelný kousek, jehož plusy spočívají převážně v kvalitní výpravě, kameře a světlu. Jedna z mála "pohádek" za poslední roky, u který jsem neměl potřebu promočit si kamaše hanbou a trapností. Jenže! Samotný Krakonoš neukrývá žádná tajemství! Neboť (zdá se) je již několik století vnitřně zcela mrtev. Švehlíkův depresivní fousatec není ani náhodou strašlivý a nevypočitatelný vládce hor, který když se zlobí, lítají oblohou blesky z Medvědína až do Poniklý - kdepak, je to jakýsi zlomený jedinec bez náznaku emoce, co sedí doma a vyřezává fajfky. Plahočí se filmem laxně, tiše, rezignovaně. Není v něm ani za mák tajemnosti, hrůzostrašnosti nebo nedej bože nějakého chlapáctví. Scéna, v níž Krakonoš přileze zkroušeně domů a řekne hlasem zpráskaný subiny: "Dobře jsi ty bramboráky upekla, Liduško", měla skončit tím že se po těch slovech sesune mrtev k zemi. A Liduška stejně prázdně a bez emoce prohlásí: "Chudák. Zemřel smutkem"... ()
Překvapivě výborná pohádka, jejíž sledování mi udělalo velkou radost. České pohádky poslední doby nejsou příliš lákavými tituly. U Krakonošova tajemství může hodně nalákat jméno režiséra Petera Bebjaka, který se svými dvorními spolupracovníky (kameraman Martin Žiaran a skladatel Juraj Dobrakov) natočil pohádku, která by se mohla postupem času stát trvalkou. Převažuje drama a napětí, humor je spíše decentní a celá pohádka je vtahující. Herecké obsazení v čele s Davidem Švehlíkem více než hodně dobré. Švehlík hraje pána hor civilně a uměřeně a nijak se naštěstí nestylizuje do Františka Peterky. Stejně tak další herci, především David Prachař a Jan Nedbal v rolích dvou od sebe charakterově odlišných bratrů. Příjemně strávených sto minut.__________P.S.: Proč k této pohádce existuje slovenský dabing, je mi docela záhadou, když slovenské děti nemají s češtinou žádný problém. Jak pasuje hlas Tomáše Maštalíra na Davida Švehlíka, raději nechci vědět. ()
Galerie (92)
Zajímavosti (10)
- Jakub Prachař (Štěpán) je vnukem Iljy Prachaře, který si v Krkonošských pohádkách (od r. 1974) zahrál roli Trautenberka. (Nach)
- „Krakonošovo tajemství má podle mne v sobě všechny atributy současné atraktivní a žánrově rozmanité pohádky,“ uvedl režisér Peter Bebjak. (SONY_)
- Film měl největší sledovanost ze všech pohádek vysílaných 25. prosince za dobu měření televizní sledovanosti, tedy od roku 1997, a to 3,22 milionu diváků. Byly to téměř dvě třetiny všech lidí, kteří měli v daném čase zapnutou televizi. (Duoscop)
Reklama