Metoda Markovič: Hojer
Režie:
Pavel SoukupScénář:
Jaroslav HruškaKamera:
Ondřej BelicaHudba:
Jan RichterHrají:
Petr Lněnička, Petr Uhlík, Václav Neužil ml., Sarah Haváčová, Adam Mišík, David Prachař, Jindřich Žampa, Terezie Holá, Roman Skamene, Tomáš Dalecký, Jiří Siman, Milan Šteindler, Michaela Hanzlíková (více)Obsahy(1)
Jiří Markovič sa nechce zmieriť s tým, že má celý prípad uzavrieť, pretože má od Ladislava Hojera ďalšie priznanie. Rozkaz od vedenia znel ale jasne. A na Ladislava Hojera čaká drevený spacák, ktorý videl vo sne. (Voyo)
Recenze (35)
Holky je odmítaly. Holky se jim smály. Holky je nechtěly. Tak si nějakou „chytnuli“. Náčelník jasně řekl, že případ je uzavřený. Agresivní a primitivní Láďa má ale další příběhy, takže pořád existuje možnost, že byl pachatelem dalších trestných činů. Jenže taky rád mátl falešnými přiznáními. Sugestivní atmosféra trvá, skvělé herecké výkony zrovna tak. Petr Uhlík hraje Láďu výtečně. Velmi expresivně, těkavě, lehce pomateně. Popleta, prosťáček, ale také agresivní hovado. Jeho poslední dny silné... Konečně se uzavřel i příběh kolem Vojty Kotka. Pravidelné návštěvy sadistického vraha znamenaly pro vyšetřovatele cenné rady, probíhaly v přátelském duchu. Teď už známe i zbytek. Sebevědomý intelektuál Kotek jej uchopil skvěle. Šest dílů tak akorát. „Policajti mě mučili!“ ()
Několikrát mi poslední díl dal ťafku. Nechci nijak adorovat vraha několika žen. Když se na to podívám z pohledu vyvíjejícího se vztahu Markoviče s Hojerem, bylo mi ho nakonec dost líto a provaz bych mu (v této romantizované adaptaci reality!; jaký byl ve skutečnosti opravdu netuším) nepřál. Připadal mi jak zraněné zvíře, které se ocitlo v cizím světě a nevědělo, jak v něm fungovat a vidět, jak ho táhnou k provazu, mi nedělalo dobře. Jsem moc rád, že trest smrti už u nás neexistuje. Souboj Lněničky s Kotkem, respektive jeho obhájcem byl taky poměrně záživný. Za mě skvělé zakončení jednoho z nejlepších českých seriálů. ()
Jak mě Kokotek celou dobu sral, tak v posledním dílu je skvělej. Poslední díl je dokonalé uzavření série po všech stránkách. Možná jeden z pěti nejlepších závěrečných dílů, které jsem viděl. Nejen u českých seriálů. Prakticky vše z kometáře první dílu neguju. Minisérie je stala až na pár detailu vyjimečnou oslavou, vyjimečného vyšetřovale v nesmírně těžké době. Především pro lidské přístupy a pokrokovou profesionalitu. Jedná se asi o první seriál, kde z dvouhvězdy na úvod udělim ve výsledku s klidem čistou pětku. Finále zlepšující se kvalitu rozhodně potvrdilo a definovalo. Nakonec i ten Mišík dostal prostor, který si obhájil. ()
Spoilery! Ani po 6 epizodách se nedokážu vžít do mysli Markoviče, který místy až obhajuje a souzní s nemocnými vrahy. Konečně se nám uzavřel příběh kolem Vojty Kotka, kterého už zřejmě nikdy neuvidím jinak, než potřísněného krví v roli Tekverka. Uzavření příběhu kolem na smrt jdoucího Ládi jsem si velmi užíval a prožíval určité zadosti učinění. Celkově byl seriál moc hezky zpracovaný a prolínání s archivními záběry byl vyloženě pošmak. [80 %] ()
tak Kotkovu postavu mi vysvětlili svižně ... nu což, díky za to, evidentně to byl pán příliš inteligentní na to, aby se stal sériovým vrahem, co s ním potom v seriálu. Tak aspoń v tomto díle je tím rámujícím případem on. /// Jak lehce Láďa sundaval holky k zemi a ubíral jim kyslkík, tak těžko přijímal vlastní osud. A pan Markovič to odnesl infarktem ... prvním, ale zřejmě ne posledním. ()
Galerie (1)
Photo © Archiv TV Nova
![Metoda Markovič: Hojer - Cesta ke světlu - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/167/702/167702106_lo59rg.jpg)
Zajímavosti (2)
- Scéna v čase 6:25, kdy dojedou na služebnu v „Ústí“, se natáčela na Wagnerově náměstí v Berouně. Objekt byl vystavěn v 70. letech 20. století jako sekretariát OV KSČ (přezdívalo se mu „Kreml“), po revoluci tu mimo jiné dlouho sídlila Česká pojišťovna. V zadním traktu sídlí některé soukromé firmy a jsou tu ordinace soukromých lékařů, v bývalém školícím středisku je Domov na verandě (zařízení pro seniory). (a-ja)
- Když má prezident Husák před sebou žádost o milost, lze si všimnout, že Žabimajerský (Daniel Heriban) je podepsán jako Mgr. Štefan Žabimajerský. Jedná se o chybu, jelikož v předmětné době nebyl titul magistra udělován. Absolventi právnických fakult zakončením vysokoškolského studia státní závěrečnou zkouškou nezískali žádný titul. Mohli však následným vykonáním nepovinné státní rigorózní zkoušky získat titul JUDr. Magisterský titul je absolventům vysokých škol v Česku udělován až od roku 1990. (Bediverecs)
Reklama