Režie:
František FilipScénář:
Jiří HubačKamera:
Rudolf Stahl ml.Hrají:
Vladimír Menšík, Jana Hlaváčová, Jaromír Hanzlík, Čestmír Řanda st., Regina Rázlová, Josef Vinklář, František Hanus, Iva Janžurová, Vítězslav JirsákVOD (1)
Obsahy(2)
Hra Jiřího Hubače, vyznamenaná na MTF Zlatá Praha 1977 a na MTF Monte Carlo 1978, patří k nejvýznamnějším dílům české původní televizní tvorby. Dramatický příběh otce, syna a celé rodiny řeší závažný sociální problém, který s sebou přináší nebezpečí alkoholismu. Otec Kára (V. Menšík), hudebník v baru, propadá alkoholu natolik, že to ohrožuje rodinné soužití. Jeho žena (J. Hlaváčová) vidí, jak se partner mění, nemá už sílu znovu uvěřit jeho dalším slibům a opouští ho. Jediný, kdo otci ještě věří, je syn Ondřej (J. Hanzlík). Přesvědčí ho, aby se šel dobrovolně léčit… Předností Hubačova dramatického talentu je hluboký pohled na osudy postav a jejich okolí, schopnost vytvářet živé a pravdivé charaktery. V roli Káry v inscenaci Františka Filipa z roku 1977 vytvořil Vladimír Menšík jednu ze svých nezapomenutelných postav. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (224)
Zlí jazykové říkají, Češi chlastaj jak duha. A já na to - ne, to jenom umíme léčit abstinenci. Říkaj, jsou ožralí jak doga. A já na to - ne, jsme jen v léčbě abstinence nejlepší na světě. V Česku má léčba abstinence dlouholetou tradici už od první republiky a od té doby jsme se proléčili do první světové ligy. Co stojí za tímto úspěchem? Abstint! Jak už název napovídá, Abstint je přípravek na léčbu abstinence, určený zejména pro léčbu těžkých případů. Zelený likér se 70% alkoholu a thujonem už přesvědčil o výhodách alkoholismu i zvláštˇzarputilé abstinenty_____Ikarův pád se ovšem zabývá opačným směrem léčby a že tento směr je mnohem obtížnější ukazuje tato povedená inscenace. Výborný Vladimír Menšík v hl. roli. Skvělá ukázka tehdejší československé televizní dramatické tvorby. A já mohu naštěstí jen zkonstatovat: jsem abstinent, ale léčím se! ()
Tak to bol herecký koncert V. Menšíka. Väčšina z nás ho považuje skôr za komediálneho herca a pritom on majstrovsky zvládal aj charakterové postavy. Nie nadarmo je V. Menšík považovaný za najlepšieho českého herca všetkých čias. Nedokážem si predstaviť kto iný by dokázal tak bravúrne zahrať bezmocnosť alkoholika. Proste skvelé, skvelé a ešte raz skvelé. Len nechápem, prečo tento film ešte nie je zaradený v rebríčku najlepších filmov? ()
Velmi silný příběh o člověku, který je v pasti závislosti na tvrdé droze, alkoholu. Ničí svou rodinu, ničí sebe. Trapně je okolí, trapně je jemu -- když mu klesne hladina. Potom sám sebe dokáže hodnotit a pohrdat sebou, ale že by se měl léčit, to je těžký krok. Vždyť poslední ostrůvky vlastní osobnosti a hrdosti jsou ty, kdy prohlašuje a doufá, že to zvládne sám, léčení je pro něj poslední prohra. Díky civilnímu scénáři, který jde mimo jakoukoli teatrálnost (viděl jsem velmi nedávno americký Flight na totéž téma, se jmenovaným problémem), jsem nyní opravdu přesvědčen, že alkoholismus je nemoc a nikoli jen nekonečná řada lidských selhání. Že si ji člověk zavinil sám (pak už) nehraje roli. Nemám alkoholika mezi blízkými, ale tenhle příběh mi hnal slzy do očí. Menšík 100% a není co dodat, Hlaváčová 100% a trpěl jsem za ni. Oba dovedou hrát pouhou řečí těla, barvou hlasu, výrazem. Nepřehrávají, nevypadávají z role. Hanzlík skoro 100%, jedna z životních rolí i pro něj. Kdo mě překvapil velmi příjemně, Řanda, skoro 100% -- jsem zvyklý, že jeho roličky malých trapných padouchů jsou často schematické, primitivní. Zde hrál roli našeptávače hlavně po úvodu velice dobře. Inteligentní roli měl i Vinklář, fajn že nesklouzl k mentorování, skoro 100%. Jediná slabina filmu, Rázlová, mi dost nesedla. Když už ostatní hodnotím procenty, tak sotva 50%. Ještě k zasazení do doby -- cítím deziluzi a depresi z vrcholu normalizace, nicméně film velmi solidně potlačil povinné prvky reálného socialismu a je v něm jen velmi drobné a snesitelné tepání buržoazních nešvarů (rozuměj Řandy). Za mě snad úplně nejlepší televizní film mé rodné země. ()
Vrátila jsem se k tomuto snímku po mnoha letech, chtěla jsem vidět Janu Hlaváčovou a Vladimíra Menšíka, zafungovalo to na mě úplně stejnou silou a s drtivým dopadem jako tenkrát, k tomu jsem ten závěr dnes večer proslzela.. Jedná se o výborné rodinné drama o alkoholikovi, který si myslí, že „to“ ovládá a přitom už „to“ ovládá jeho.. Pochvalu zaslouží všichni zúčastnění, Jana Hlaváčová v roli ztrápené manželky dojemná, přesvědčivá, milující máma, Vladimír Menšík jako Kára (i jako kára) fantastický, to je pastva pro oči, věřím mu každé gesto, každý pohyb, každý pohled.. Smutně krásné pokoukání + nádherná hudba, nad hodnocením nemusím přemýšlet.. ()
Na stránkách ČT jsem si přečetl že Vladimír Menšík viděl film poprvé až při televizní premiéře jako ostatni diváci. Byli zrovna s rodinnou na chalupě. Při sledování všichni plakali a ulzený Menšík řekl: „Kruci, to jsem to zahrál. To by mě ani nenapadlo, že se sám rozbrečím… Podle syna Petra Menšíka jeho maminka pravila: "Teď tatínek nehraje, to je prostě on." Mě to taky tak přišlo, byl to obrovský herecký výkon od člověka co si ledaccos zažil. Hrál hodného člověka ale silně silně závislého na alkoholu, čímž kazil celému svému okolí životy. Taková role mu báječně sedla. Občas jsem ve filmu cítil velké napětí, byl napnurý jak se vše vyvrbí a emoce fungovaly naplno. Ještěže já nenosím ani do školy rum, jinak bych poznal Šturm. A hlavně mám rád tyto rodinná dramata dost rád a Hubač umí psát skvělé dialogy. Flm vede k zamyšlení a na pokračování se dost těším. Odpouštím tedy i úděsně přehrávající Reginu Rázlovou a naprosto nevyužitou Janžurku v nemožné paruce. ()
Galerie (6)
Zajímavosti (13)
- V 22. minúte Kára (Vladimír Menšík) predvádza bravúrne klavírne sólo. Na sebe ma strieborné sako. V ďalšom zábere, ktorý je iba na jeho ruky, vidno rukávy zlaté. V ďalšom zábere má už zase strieborné sako. (mbk19)
Reklama