Strom pohádek
Režie:
Jiřina Pokorná-MakoszováScénář:
Štěpánka HaničincováKamera:
Antonín KovácsHudba:
Jiří BažantHrají:
Jiřina Bohdalová, Pavel Trávníček, Jana Paulová, Libuše Havelková, Jiří Langmajer, Šárka JoklováObsahy(2)
Pohádka vypráví příběh královského páru (P. Trávníček a J. Paulová), který toužil po dítěti. Když se konečně narodila dceruška (Š. Joklová), přineslo to do království velkou radost i velké trápení. Podle kletby do jejích osmnácti let na dívenku nesmí dopadnout sluneční paprsek. Král s královnou tedy vybudují velký zámek, ve kterém se snaží princeznu před slunečními paprsky uchránit. Jednou se však princezně podařilo podívat na denní světlo a proměnila se v laňku... Najde se mládenec, který ji ze zlé kletby polibkem vysvobodí? Pohádku podle F. Hrubína vypráví J. Bohdalová. Vedle již zmiňovaných v pohádce dále hrají Libuše Havelková a Jiří Langmajer. (Česká televize)
(více)Recenze (12)
Televizní zpracování pohádky Františka Hrubína pro nejmenší děti. Tentokrát se mi zpracování příliš nelíbilo. Zámek, do kterého nesmělo slunce, mohl působit aspoň trochu ponuřeji (v pohádce je osvěcován mnoha svícemi, zde měl okna se závěsy, ale bylo v něm světla až až) a moc mě nenadchla ani představitelka princezny. Jiřina Bohdalová jako vypravěčka tradičně výborná. Nad touto a podobnými pohádkami o zakletých princeznách mě napadá: To, že jsme lidmi, je někde hlouběji než v tom, jak vypadáme. Princezna se také moc neradovala, že vidí slunce, jak si původně přála, když ho viděla jako laňka a ne jako člověk... ()
Tomu se říká ulovit si nevěstu. Trochu to připomíná Labutí jezero, místo střelené labutě je tu ovšem střelená laň. S pořádnou výpravou by to mohla být hodně dobrá pohádka. ()
Jiřina Bohdalová je typický pohádkový typ a tak její hlas do pohádek samozřejmě patří. Proto mi připadá jako jedna z nejlepších vypravěček seriálu. Ovšem pak následují velmi zvláštně malované kulisy. A laň? To snad nemohlo fungovat ani na tehdejší děti, natož ty současné. Ta spíš vypadá jako zmutovaná zebra a antilopa. ()
Snad až hloupá pohádka. Královský pár nemá děti, ale díky tajuplné žabce s hlasem Libuše Havelkové jim dcerušku slíbí s tím, že chudák holka nesmí do svých 18tých narozenin na denní světlo. Že jinak bude zle. Tak se postaví zámek bez dveří a oken, jenže skoro dospělá dceruška onemocní, a tak ji začnou brát na noční vyjížďky kočárem, aby se nadýchala čerstvého vzduchu. Jenže dceruška to nevydrží a udělá čímsi dírku do stropu kočáru zrovna ve chvíli, kdy rodiče usnou a zasáhne ji jeden paprsek světla. I to stačí, aby se proměnila v bílou laň, která zabloudí do lesa na místo, kde kdysi bývala žabka, ale teď je tam hodná babička s podobou Libuše Havelkové a ta se o ni stará. Laňka je přes den zvířetem, v noci pak člověkem. Pak přijede nějaký lovec, který bílou postřelí, náhodou se ubytuje u babičky, v noci ji uslyší, že by bylo super, kdyby tu dívku někdo políbil, on ji políbí a tím ji vysvobodí. Kdo dočetl až sem, tiše trpěl stejně jako já u telky. Zpracování typické pro sérii Strom pohádek, babičku vypravěčku dělá Jiřina Bohdalová, v rolích mladých neznámá Joklová a totálně přehrávající začínající Langmajer. Prostě zábava až za pohádkový hrob. Dvě hvězdy z milosti a za hezkou znělku série. Hudba: Vladimír Vodička & Jiří Bažant ()
Zajímalo by mě, jestli se lovcova touha po bílé laňce změnila v povzdech nad tím, že si kdy tu kozu bral. ()
Reklama