VOD (1)
Série(2) / Epizody(18)
-
Příběh Jeffreyho Dahmera (2022) - 10 epizod
-
Příběh Lylea a Erika Menendezových (2024) - 8 epizod
Obsahy(1)
Usvědčený zabiják Jeffrey Dahmer (Evan Peters) za víc než deset let zavraždil sedmnáct mladých kluků a mužů. Jak to, že tak dlouho dokázal unikat spravedlnosti? (Netflix)
Recenze (340)
Dahmer jídlo? Tenhle seriál dělá jenom to, co Macabre se svým opusem magnum vyřešili už před dvaceti lety. Ale dělá to zatraceně dobře! Přestože se vyhýbá prakticky všem nechutným či potenciálně kontroverzním záběrům (nejsou tu žádné detaily pitvání či likvidace lidského těla, není tu ani homosex, a už vůbec tu není homosex s mrtvým tělem!), tak divák samozřejmě ví, že k tomu dochází. (Byť sexuální aspekt Jeffreyho vražd je do značné míry potlačen. Proč?) Toto podprahové vědomí pak tvůrci dokáží náležitě využít a díky tomu je i bez gore efektů místy extrémně nepříjemné Dahmera sledovat. Dokáže totiž navodit velice zneklidňující pocit třeba jenom tím, že zabírá Jeffreyho, jak pokládá na úhledně ustlanou postel tři igelitové pytlíky naplněné při krevní transfuzi... V rámci žánru true crime bylo už o sériových vrazích řečeno a natočeno hodně, ale Dahmerovi se přesto daří nacházet nové cestičky. Je nejspíš prvním dílem, které se snaží vyprávět příběh z pohledu zločince (včetně dětství, školních let atd.) a přiblížit jeho pro „normálního“ diváka absolutně nepochopitelný svět natolik, aby mu ten divák mohl v jistých ohledech nejen rozumět, ale dokonce s ním i sympatizovat. To se může jevit jako značně kontroverzní přístup, ale podle mě je něco takového pouze logické, stejně jako bylo kontroverzní a logické třeba polidštění Hitlera v Untergangu. Ostatně bych čekal, že v 21. století už budou lidé dávno chápat, že neexistuje nikdo absolutně zlý, a že i ti nejhorší vrazi a úchylové jsou v mnoha ohledech stejní jako kdokoliv z nás. Také se mluví o dalším etickém problému, který souvisí se zobrazováním obětí a jejich příbuzných, přičemž nikdo z těchto lidí údajně nebyl produkcí osloven, aby se na seriálu nějak podílel a mohl tak „zaznít jeho hlas“. Ve světle skutečnosti, že se tu ve větších i menších rolích vyskytuje opravdu hodně postav, které mají své předobrazy v reálných a stále žijících lidech, kteří si následky Dahmerova řádění nesou dodnes, se zdá taková výtka na místě. Mně to ale nesedí. Podmiňovat zveřejnění jakéhokoliv polofiktivního výtvoru (a tohle je navzdory snaze o zachycení mnoha skutečných událostí stále napůl vymyšlené) tím, že by lidé v něm zobrazení měli mít nějakou možnost zásahu či kontroly finální podoby díla, mi přijde jako nesmyslný požadavek. Umělec přece musí mít absolutní tvůrčí svobodu, pochopitelně včetně toho rizika, že pak spoustu lidí nasere, a někteří ho třeba dají k soudu. 80 % ()
Přidávám recenzi, kterou jsem přidal k pátému dílu. Ono to není špatně natočeno, jen je to takové nemastné neslané. Příběh Dahmera znám jen potutelně, ale zkrátka mi tam chybí takový to potěšení z lovu... Dahmer asi opravdu takový byl, ale koukat se na jeho nesmělost moc nebaví. Asi někde bude chyba, když nejsilnější moment celého seriálu je na začátku 10. dílu a to ještě o jiném sériovém vrahovi. Ono je to prostě takové lesklé nic. ()
Naprosto geniální a nejlepší seriál na téma Dahmera. Poprvé po dlouhé době se dokumentární seriál zaměřuje na to, jak Jeff ovlivnil životy lidí kolem něj, kdo byli jeho oběti, a nesnaží se sympatizovat s ním, nesnaží se ho vykreslit jako dobrého člověka, kterému nikdo nerozuměl. Jeff Dahmer byl samotné zlo a tento dokument diváka pouze utvrdí v této myšlence. ()
Každý zločinožrout a milovník True crime příběh JD určitě zná. Vzniklo o něm spoustu dokumentů, objevuje se v psychologických i psychiatrických studiích. Ale tady všude se řeší jeho konání. Ryan Murphy se ale do jeho příběhu pustil jinak - s lidskostí a přece se všemi hrůzami činů, které spáchal. Hned v úvodu sledujeme scénu vraždy a zpracování těla, aby nás postupně dovedla až do JD dětství, kde tahle fascinace vznikla. Pokud by měl člověk čas, sjel by to na jeden zátah, což se přece jen moc nedá, ale tenhle příběh a jeho styl vyprávění Vás rozhodně nepustí. Chcete vědět a vidět víc, JD chování Vás fascinuje a místy je mu Vám ho vážně líto, i přesto, co všechno udělal. Byl to nemocný člověk, který žil s tím, že s ním není něco v pořádku, ale nevěděl co. Sám si byl jistý, že se tak narodil a i když ho otec přemlouval, aby u soudu tvrdil, že nebyl příčetný, vždy říkal pravdu. Svých činů litoval, ale pudy byly prostě silnější. I proto chtěl sám pro sebe trest smrti. V seriálu sledujeme sekundárně příběh sousedky, která si přes rok stěžovala na pach linoucí se z bytu, nebo díky které mohl přežít chlapec, kterému bylo teprve 14, kdyby policie nepochybila a nevrátila ho zpět do rukou JD. Je to silné kafe, Evan Peters je tady naprosto dokonalý a vážně nechápu jak všechny ty svoje role po psychické stránce dává :-D. Příběh vražd, kanibalismu, znásilňování a nekrofilie je jedna věc. Příběh jeho života, kde sledujeme dětství, psychicky nemocnou matku, otce, který byl neustále pryč, nehezký rozvod rodičů, odcizení od rodiny a jako bonus to, že byl gay v 70.letech je věc druhá. JD by možná nikdy nenapáchal tolik hrůzy, kdyby se mu trošku věnovalo a měl s kým mluvit. To už v dnešní době víme, tehdy to ale bylo všechno jinak. Moje hodnocení: 10/10, myslím, že tenhle příběh JD je pro letošek (a možná i celkově) nejlepší zpracování jeho příběhu. ()
Hype jak zmrd!! ()
"Monstrum z Milwaukee" Jeffrey Dahmer se vyznačuje tím, že je jednou z nejvíce nenáviděných kriminálních person Ameriky. Nedosahuje osobnostního šarmu Teda Bundyho a zároveň se jeho vraždy vyznačují totožnou mírou krutosti i dostatkem sexuální deviace. V rámci obdobných příběhů jsou mnohem důležitější dokumenty, než hrané filmy a seriály. Obdobné seriály jsou schopné vytvořit kult osobnosti. Nicméně Jeffrey je v podání Evana Peterse apatickým sociopatem, který navazuje vztahy pouze za účelem ukojení vlastních potřeb - které jsou v přímém rozporu se svobodou, bezpečím a zájmem druhého. Evan nám jej představuje jako komplikovanou lidskou bytost, která nebyla schopná vnímat svět kolem sebe. Vše reflektuje skrze jakýsi filtr vlastní apatie a stává se pouhým predátorem. Není možné s ním jakkoli soucítit, díky preciznímu vystavění příběhu. Je ovšem možné nacházet soucit s jeho bližními, což zdůrazňuje kontrast mezi Jeffreym a světem kolem. Vše vypovídající: "Toho si nikdo nevšiml? Vždyť tlející maso je pro lidské bytosti vždy zcela odpudivé..." Pro všechny ne... Zajímavým byl závěr filmu, který vzdává hold obětem a zároveň zdůrazňuje přesah, který Dahmer měl (tento přesah zdůrazňuje i samotná existence této minisérie). Obětem byl věnovaný velký prostor a díky tomuto prostoru se plně odhalila krutost onoho sériového vraha. Závratnou roli sehrál Jeffreyho otec, kterého jsem byla schopna pochopit od začátku do samotného konce. Jeho reakce, zavírání očí před skutečnostmi a to, jakým způsobem obhajoval svého syna je dle mého jednou z přirozených reakcí rodiče na obdobnou situaci. Za mě je celé vystavění příběhu i herecké výkony skvělé. ()
Výborné herecké výkony v čele s Evanem Petersem, temná až hrůzu nahánějící hudba a pomalé tempo vyprávění jsou věci, které tuto sérii dělají skvělou. Ale přece jen je tu pár věcí, které to trochu srážejí dolů, a to především přemrštěná délka. Stačilo by o dva možná tři díly méně a je to naprosto perfektní. Je to trochu dané pomalým tempem, kterým se to ubírá, ale je tam i spousta věcí úplně zbytečně a na sílu vecpaných. Naopak nějaké ty nechuťárny tam chybí. ()
Naprosto úžasný vhled do života a činů jednoho z nejbrutálnějších sériových vrahů minulého století. Otázky jako motivace či příčiny nám mohou být do konce dnů neznámé, avšak tento seriál vkládá do mysli diváka dobré teorie podložené logickými otázkami. Zároveň je to naprosto nádherně řemeslně i umělecky zpracované, což dopomáhá do seriálu vkládat otázky pomoci metody "show, don´t tell", která se už tak často v mainstreamu nevidí (a zvláště na Netflixu se poslední dobou musí složitě hledat). Dovedu si představit, že kdybych byla ještě na škole, už bych si tento seriál vzala na analýzu do semináře. Všechna témata, jako rasismus, genetický předpoklad, Bůh a odpuštění nebo láska a ztráta jsou zpracovány velmi mistrovským, jemným a zároveň brutálním způsobem. Seriál se nebojí diváka šokovat, znechutit, ale i poučit a vzdělat. Byť některá témata jsou ze začátku zpracována tak, že máte pocit, že se jedná o další Netflixovskou (nebo americkou) agitaci, postupně pochopíte, že to dává smysl a není to jen hluchý výkřik do tmy. Věřím, se v budoucnu bude o tomto seriálu mluvit s podobnou energií, jako třeba o Mindhunterovi. ()
Celkově ta série dlouho napíná diváka a ten jeho mrazivě chladný klid to jen umocňuje. Za mě hodně zajímavá podívaná. ()
Skvelo poskladaný seriál s výbornou hudbou, kamerou a postavami. Evan Peters dokazuje, že je pán herec. Nenudil som sa ani jednu epizódu. Proste je to super. 10/10. ()
Strašný... Strašně strašný. ()
Ten chlap byl prostě magor... Dobře natocenej seriál o psychopatovi, kterej se od Dahmerova dopadení trochu tahnul. Třeba linka se sousedkou mi přišla trochu navíc a zbytečná - ta ženská se vetrela prostě všude. Ale jinak to byl fakt znepokojujici a dobré napsanej, natocenej a zahranej seriál. ()
Častokrát mám dočinenia s filmami a seriálmi, ku ktorým nemám čo veľa povedať, pretože ma veľmi nezaujali. A potom sú majstrovské diela, ktoré okrem nejakých drobností sú takmer dokonalé a tiež takmer nemám slov. A toto je našťastie ten druhý prípad. Ak chce niekto natočiť seriál alebo film o masovom vrahovi a diablovi v ľudskej koži, tak sa to robí presne takto. Všetci filmári sa môžu z tohto seriálu učiť. Úžasná hudba, krásne zábery kamery… Herec v hlavnej úlohe sa toho zhostil tak, že mu veríte, že on je ten vrah. A príbeh vyrozprávaný tak komplexne, že pochopíte kto, čo a prečo to urobil. Od začiatku do konca. Príbehy samotného vraha, jeho obetí, ako vyrastali, čo sa s nimi stalo a čo sa dialo po Dahmerovom uväznení. Jednoducho všetko. Vytkol by som len zopár drobností a nie sú to nejaké vážne mínusy. Skôr veci, ktoré zrazili moje hodnotenie o bod nižšie. A to, že niektoré veci sú na môj vkus až príliš dlhé. Na druhej strane by s vynechaním niečoho nebol príbeh kompletný, čiže som na vážkach. Subjektívne by som si prial viac gore scén. Áno, aj v tejto podobe je to veľmi nechutné, ale nejaký “gore flash” záber by sem tam neuškodil. Aby som to nejak uzavrel. Vrelo tento seriál odporúčam a je vážne skvelý. Je to must watch ak máte radi tento žáner. Bola to fakt veľká emočná jazda a veľmi silný a surový zážitok až mi behal mráz po chrbte. Bol som nahnevaný, smutný a občas sa aj pousmial, čo by som nečakal v tomto prípade. Dokonca mi prišlo občas Dahmera ľúto, že keby nebol narušený od narodenia, tak by to možno bol v pohode človek. Takže asi tak. ()
Prokristapána, to se táhlo jak nudle z nosu. Dokola se opakující scény, nekonečný balení bukvic po barech a dva poslední díly mě dovyprudily totálně. Příběhu, co by se vešel do čtyřdílný minisérie, chybí navíc i trocha toho vizuálního bizáru, kterej ne že bych vyhledával, ale sem prostě patří! 55%. ()
Solidní, leč lehce natahovaný seriál. Poslední tři epizody by klidně šly smrsknout do jedné. Líbilo se mi, že poměrně nenásilně zde byly aplikovány netflixovské "kvóty" na rasové a sexuální menšiny (logicky vzhledem k příběhu), ale též na hendikepované, kdy jedna z epizod byla věnována hluchoněmé oběti a problémy, se kterými se v životě setkává mi přišly uvěřitelné. Myslím, že zrovna v tomto případě se podařilo zvýšit povědomí o problému, což je předpokládám hlavním účelem těchto "kvót". ()
Žiadne brutálne gore nečakajte, toto je rodinná dráma s hlbokým spoločenským kontextom a antirasistických ideách, ale o to sa mi viac tento seriál o notoricky známom Dahmerovi páčil. Jasné, Netflix pri monumentálnych stratách užívateľov vyťahuje posledné a obohrané esá z rukávov, ale na tom nič nie je, keďže je to urobené s patričnou kvalitou a má to hlavu a pätu a občas to vie zasiahnuť aj na srdci, obzvlášť epizóda s hluchým černošským chalanom. Evan Peters sa vžil do role masového vraha a podal svoju rolu s obrovskou dávkou flegmatizmu, ale aj určitou charizmou a stopercentne mu už táto rola zostane prischnutá, kedykoľvek, keď ho uvidíme účinkovať v niečom inom. Ocenenie by si zaslúžil aj perfektný Richard Jenkins, ktorý tu stvárnil dokonale rolu starostlivého, utrápeného ale skrz všetkého aj milujúceho otca, ktorý sa musel zmieriť s tým, koho má za syna. Škoda je, že sa seriál venuje až príliš susede Glende a nie do väčšej miery rodinám, ktoré prišli o svojich príbuzných, ale chápem, ide o boj za rasizmus. Miestami nepríjemne mrazivé, miestami emotívne nárazy a zväčša pútavé a netradičným poňatím z tej vnútornej/rodinnej/celospoločenskej stránky aj zmysluplné. Nie je to až taký skvost, aby to niekto považoval za seriál roka, ale svoje kvality to má. ()
Zkouknuto prakticky na jeden nádech. Pokud měl seriál vyvolat ambivalentní emoce, pak se zadařilo, a tímto smekám. Natočeno citlivě k obětem i jejich rodinám a zároveň i k osobě pachatele, s čímž ale bude dost diváků bojovat. Nicméně máme důkaz, že lze vyvolat autentickou atmosféru i bez jatečních propriet. Casting dělali geniové, z podobnosti některých tváří až mrazí. Nezaznamenala jsem slabší herecký výkon. Všechno fungovalo a bezpečně se mi to z obrazovky noťasu přeneslo pod kůži. Peters si nepochybně svým uchopením Dahmera zadělal na rytířské ostruhy. A ano, o šestém dílu se bude hodně psát, protože vskutku je dechberoucí. Odpouštím nesrovnalosti, prvoplánovky apod., protože celkový umělecký dojem z celého seriálu je prostě za plný počet. ()
Scenár je až chorobne zameraný na Dahmera, jeho myšlienkové pochody a stavy mysle v rôznych časových úsekoch jeho života, pričom je kladený dôraz na menšie či významné udalosti, ktoré ho formovali, alebo prispeli k uvedomeniu si samého seba ako predátora. Takto je postupne vystavaný obraz monštra, ktoré šokuje, ohromuje a straší pri predstave, že takýto ľudia v populácii naozaj lovia. Atmosféra v každom diele je desivo autentická, dramaturgia dodržiava stvárnenie obdobia v časovom horizonte a veľmi rýchlo vnáša diváka do deja. Pri prvom diele som mala až husiu kožu a sedela som priklincovaná, bez dychu a schopnosti sa pohnúť alebo nejako reagovať. Posledné možno dve epizódy by som si vedela predstaviť zostrihané na jednu, tvorcovia to ale všetko chceli mať rozobraté na drobné s podčiarknutou pointou v záverečných titulkoch. Seriál pre silné žalúdky. ()
V první polovině hrozně znepokojivá záležitost až na pomezí hodně nechutný noční můry. Dost pomalá stopáž vedla k tomu, že divák pozoruje pomalý vývoj postavy od šílený matky a na houby otce až po totální vyloučení z komunity vrstevníků. Vlastně mi Jeffa bylo svým způsobem líto, i když pochopení pro svý zvrácenosti se od diváka jistě nedočká. Velká část série se zabývá i dopadem jeho činů na rodiny a sousedy, podceňováním a šikanou černošské komunity ze strany policie, hledáním příčiny, co z lidí dělá bestie. Zásadní byl vztah otce k Jeffovi, kdy si člověk říká, jak moc je jeho láska motivována vinou. To všechno ze série dělá něco víc než jen věrné ztvárnění příběhu sériového vraha. Možná bych ke konci ubrala na patosu a stopáži. ()
Neschopný vrah, neschopné oběti, neschopná policie. A nejvíc neschopní filmaři, devítihodinová nuda o ničem. ()
Reklama