Režie:
Herrmann ZschocheKamera:
Günter JaeutheHrají:
Kareen Schröter, Christa Löser, Hilmar Baumann, Carola Braunbock, Steffi Kühnert, Barbara Dittus, Evelyn Opoczynski, Jan Bereska, Janine Beilfuß (více)Obsahy(2)
Mládež NDR se na letním táboře baví přípravou amatérského divadelního představení Romea a Julie, hlavní protagonisté se do sebe zamilují, on má hrát Romea, ona chůvu, ale poté, co dívku, která měla hrát Julii, poštípají včely si spolu tento pár zahrají... (ilonaho)
Videa (1)
Recenze (8)
Jasně, je to „endeerácký“ film z total-pravěku. Ale když já se tam narodil (ne v NDR, v tom pravěku :-) A v době, kdy to točili, jsem i já dospíval, se všemi těmi krásnými zmatky okolo, co k tomu patří. Romeo a Julie u rybníka, jak je pánbůh stvořil (šaty jim ukradli kluci a hodili do řeky), něžné erotické hrátky a pak „svatební jízda“ na motorce v nočních košilích... A samozřejmě trocha toho jedu a dýku do srdce ! Sympatický a milý film. ()
Pozoruhodný snímek o dospívání z bývalé NDR. Na první pohled obyčejný příběh z pionýrského tábora, kde puberťáci nacvičují Romea a Julii od Shakespearea. Jenže to je omyl. Sedm pih má naprosto uvolněnou atmosféru, kterou nečekaným způsobem ozvláštňuje milostná sekvence, přičemž vše působí velmi esteticky a nijak prvoplánově. Na svou dobu vskutku odvážné dílo, které by naši normalizační cenzoři jistě prostříhali. A to by byla škoda. Moc příjemný snímek o první lásce a vzájemném poznávání. ()
Příjemná vzpomínka na období, kdy byly starosti ještě úplně jiné. ()
Skoro se mi až chce říct, že tohle je takový televizní snímek o jednom táboře, kde se děti spolu sbližují. Ale tenhle film jde přece jen o něco dál a ukazuje sílu dospívání v její intimní podobě. Není to zbytečně explicitní snímek, což je v tomhle případě asi dobře, ale přesto ukazuje, jak brzy se v nás sexualita probouzí. ()
jo to byla tehdy docela bomba, protože něco takového se u nás za normalizace neukazovalo. To se točily sračky jako Pumpaři od Zlaté podkovy (o rozkrádání majetku v socialistickém vlastnictví), Hrozba (o havárii ve fabrice snad) nebo Trasa (o výkonech našich Tatrovek na transsibiřské magistrále nebo tam někde), Skandál v Gri Gri baru (o hnusných politicích první republiky), Radost až do rána - jako ze současnosti, ale zcela na blití - a podobně. No prostě bomby. Snad jedině Čekání na déšť a Setkání v červenci bylo jakž takž. Stačí srovnat s Leť ptáku leť o školním výletě na kolech na Slovensko a vidíte, jaký rozdíl to byl. A jistě je to romantika a taková vzpomínka na mladá léta , když se na to člověk v letním kině dostal. Ale není to špatné, myslím, jakkoli nostalgie dala jednu hvězdu navíc. Ale zase jsem si dal záležet a dohledal tu "tvorbu" 1978 ()
Reklama