Režie:
Dan PițaHudba:
Adrian EnescuObsahy(1)
Rumunský western Prorok, zlato a Transylvánci zahájil volnou trilogii, tvořenou pokračováními Umělkyně, dolary a Transylvánci (1979) a Kojenec, nafta a Transylvánci (1981). Zatímco prostřední díl natočil Mircea Veroiu, první a poslední vznikl v režii Dana Pity. V prvním dílu se dva bratři, rodáci ze Sedmihradska, vypraví do Ameriky, aby tam našli svého sourozence, který odcestoval do Nového světa nadšený vidinou snadného zbohatnutí. Bratři netuší, že na jejich Iona, v Utahu známého pod jménem Johnny, je vypsán zatykač. Minimální znalost angličtiny jim hledání neulehčí, stejně jako Ezekil Waltrope, místní prorok mormonů, jenž by je rád obrátil na svou víru. Pitovo pojetí Divokého západu není jen parodické, všímá si i sociálního pozadí země. Neschází mu kvalitní výprava, atraktivní přírodní scenérie a humor, který má ovšem daleko k hrubozrnným komediím, jak by mohl napovídat název prvního dílu i dílů následujících. (NFA)
(více)Recenze (8)
Za hlbokého totáča, keď sa ešte Komanči preháňali voľne po československých stepiach, to bola jedna z mála tzv. crazy komédií, ktorá nemala za úlohu socialisticky vychovávať, ale len jednoducho zabaviť .... ()
Jako westernová parodie možná nedosahuje kvalit Lipského Limonádového Joa (asi určitě), možná proto, že místo toho, aby se soustředila na samotná žánrové stereotypy, zasazuje svůj příběh do příliš konkrétního a ohraničeného prostředí, to ale neznamená, že by byla výrazně méně vtipná. Příběh dvou rumunských emigrantů, kteří do Ameriky přijeli hledat bohatství a ztraceného bratra a jen tak mimochodem zničí mormonskou tyranii v jednom malém městečku, pobaví jednak konfrontací rumunských a amerických hodnot (začíná už v úvodu vzájemným ochutnáváním alkoholických výdobytků ve vlaku), jednak svou jazykovou stránkou – všichni rumunští herci totiž hrají své role v angličtině a jejich dřevěné herectví a různě silné přízvuky dodávají vtipu další rozměr (ano, trochu jako spaghetti westerny). Můj oblíbený průběžný vtip: ani jeden ze dvou Rumunů neumí anglicky, ale zatímco jeden z nich se za pomoci slovníku snaží Američanům porozumět, druhý na polyglotství rezignoval a prostě na všechny mluví rumunsky (a má větší komunikační úspěchy). ()
pokus rumunské kinematografie o crazy-komedie z divokého západu....ala Spaghetti western ()
Dva rumunští výtečníci Traian (Ilarion Ciobanu) a Romulus (Mircea Diaconu) jedou do pionýrské Ameriky, aby našli svého bratra Johnnyho (Ovidiu Iuliu Moldovan). Ten se však za ta léta vypracoval až na pětiset dolarovou odměnu za jeho dopadení (živého či mrtvého). Všichni se potkají ve městě Cedar City v Utahu, které je pohrouženo v sektářském vedení mormonského kněze. Tento kněz se sám bere jakožto prorok, ve skutečnosti však jen vykořisťuje obyvatele města. A tomu naši tři hrdinové hodlají udělat přítrž v rumunském duchu. Režisér Dan Pita se dozajista nechal inspirovat svými žánrovými kolegy, ať již z USA či Itálie. Jeho “transylvánskou trilogii” bychom mohli chápat jako velký žánrový počin. Výprava je opravdu omračující, stejně jako exteriéry. Některé postavy jsou směle i skvěle westernově (resp. dle škrobenosti angličtiny “easternově”) typizovaní a podbarvující hudba dává téměř zapomenout, že jsme nepřekročili hranice země východního bloku. ()
(KB-R) PROROK, ZLATO A TRANSYLVÁNCI je rumunským westernem, jehož výhodou je přítomnost záměrného (!) humoru a velmi dobře odpozorovaná žánrová schémata, která fungují díky přemístění z Rumunska na Západ. Nechtěně zábavně může působit snaha o anglické dialogy, ale kdo se od legrační výslovnosti některých herců dokáže odprostit, může ocenit přítomnost konceptu buddy-movie, výpravu i kostýmy a několik akčních scén překvapujících svou brutalitou. U dobře zvládnuté žánrové zábavy nepřekvapí velký divácký ohlas ani následná pokračování. Trilogie, jejíž druhý díl UMĚLKYNĚ, DOLARY A TRANSYLVÁNCE režíroval Mircea Veroiu a ke třetímu s názvem KOJENEC, NAFTA A TRANSYLVÁNCI se vrátil Dan Pita, nemá na tu "dolarovou" Sergiea Leoneho, protože se až příliš soustřeďuje na žánrová potěšení, zatímco upozaďuje epický rozměr, etické otázky i drobnokresbu postav. Ovšem svým ctěním pravidel je zdařilejší než další balkánské pokusy, jako je například BRATR DOKTORA HOMÉRA. ()
Reklama