Režie:
Woody AllenScénář:
Woody AllenKamera:
Vittorio StoraroHrají:
Lou de Laâge, Niels Schneider, Melvil Poupaud, Valérie Lemercier, Yannick Choirat, William Nadylam, Elsa Zylberstein, Arnaud Viard, Jeanne Bournaud (více)VOD (4)
Obsahy(2)
Fanny a Jean působní jako naprosto dokonalý pár. Mají vše, o čem ostatní sní. V profesním životě jsou spokojení, žijí v nádherném bytě v krásné pařížské čtvrti a zdá se, že jsou do sebe zamilovaní stejně, jako když se poprvé setkali. Vše ale změní jedno náhodné setkání. Když Fanny potká Alaina, svého bývalého kamaráda ze střední, bezděčně propadá jeho neodolatelnému šarmu. Její pocit štěstí a poklidu v idylickém manželství dostává trhliny. A s každou další schůzkou jsou si s Alainem bližší a bližší… (Bioscop)
(více)Videa (3)
Recenze (82)
Zásah štěstím (mimochodem nebývale zdařilý český název) přináší látku vpravdě allenovskou, ale možná právě tím jasněji ukazuje, že jsou tvůrčí síly Woodyho Allena pomalu u konce. V Zásahu štěstím nalezneme mnoho z Woodyho trademarků, romanci propojenou se zločinem, roli náhody, podzim, bohému, ale tím jasněji vyvstává, že sledujeme tvůrce daleko za zenitem. Je to vše nějakým způsobem prodřené, jako los, který někdo stírá příliš dlouho. I tak se jedná o jeden z jeho lepších snímků posledních let. Více v recenzi na MZ. ()
Sympatická Francouzska si žije na vysoké noze, má kariéru o které vždy snila a pohybuje se mezi smetánkou. Má to však drobný háček – nejen že jí nepřijde divné, že po několika letech v manželství vlastně netuší, čím se její chlap živí, ale on je navíc neskutečná „stíhačka“ a svou ženskou neustále pronásleduje. Proto není divu, že jakmile narazí na bývalého spolužáka, zatouží po nějakém tom vzrušení a úniku ze stereotypu. Woody pro mě bohužel v posledních filmech sklouzl do průměru (možná lehkého nadprůměru) a nejinak je tomu i v případě téhle tragikomedie, která koukatelná rozhodně je. Avšak nevidím důvod se k ní ještě někdy v budoucnu vracet a raději z jeho tvorby krimi/mystery zvolím opět Scarlett/Cassandru. Odnáším si z toho dva poznatky - romantická první polovina mě zde bavila a seděla více než ta druhá detektivní. A nikdy nevěřte dospělým lidem, kteří si ještě hrají s vláčky. ■ AnanAss‘s Score: 5/10 ■ ()
Je to jednoduchý. Ze života - myslím ten "zásah lásky" - ne to, jak si žije manželský pár v blahobytu. Nevidím na filmu nic extra, jen chápu, že je to spojené s Woodym, který už tedy asi odchází do "důchodu"...Narovinu ten film za mě skončil vlastně dobře - zajímalo mě, jak si pak žila ta manželka...Asi dobře :D ()
Obsahuje drobné spoilery. Neříkám, že to nebylo místy zábavné a nemělo žádný nápad. V komplexu mě to ale moc nenadchlo. Je z toho cítit takové to typicky allenovské absurdní ukecané ladění, které mi někdy sedí velmi (viz např. Tajemná vražda na Manhattanu), zde mi to ale připadalo takové nějaké moc banální, přežité. Rovněž typicky allenovský hudební podkres mě docela rušil. Postavy mi byly vesměs dost nesympatické nebo mi bylo vcelku jedno, co se s nimi bude dít a tím pádem mě celkem rychle začínaly nudit i jejich konverzace. Ty mi přišly místy až neuvěřitelně o ničem nebo takové přestřelené (když ztracený spolužák podvacáté zopakoval, že hlavní hrdinku miluje od střední, už se mi začínala otevírat kudla v kapse). Ale chápu, že v tomhle asi trochu hraje roli odlišná francouzská mentalita, že ti Francouzi spolu asi někdy prostě komunikují trochu jinak. Hlavní manželský pár mi k sobě vůbec neseděl, zejména jsem moc nechápala, proč hlavní hrdinka s tím chlapem vlastně stále je, když skoro každou svou promluvou poukazuje na to, v jak moc věcech si s manželem nerozumí. Takže na mě z toho tedy žádné velké dlouhodobé zamilování, do kterého jako blesk zasáhne minulost a naruší ho, moc nedýchalo. Přitom se nám tu hlavní hrdinka stále (tedy minimálně do osudového setkání) tvářila jak měsíček na hnoji, výrazem si úplně protiřečila a můžu říct, že mě tím místy až iritovala. Prožitky jsem jí ostatně moc nevěřila (minimálně zpočátku) ani co se týče vtahu s jejím milencem. Takže mi tu víceméně zůstávalo to, že byla elegantní a krásná (v tomhle měl její manžel pravdu), což mi přijde trochu málo. Co se zhruba bude odehrávat v druhé půlce filmu, bylo poměrně rychle předvídatelné, což ale nebylo vlastně v tomto případě až tak na škodu, protože jsme se stále mohli nechat překvapovat konkrétním provedením či být v napětí, jak se celé to zahlazování a detektivní činnost budou dařit. V ne úplně pozitivním smyslu absurdní mi přišlo, že se musela po cestě k ségře zastavit milá maminka a sehrát roli hlavní detektivky (i když jí prozření taky chvíli trvalo), do té doby všichni od manželky po známé a přátele byli buď jak v nějakém neprostupném oparu nevědění nebo si z potenciální skutečné profesní dráhy pana manžela dělali hroznou srandu na snobských dýcháncích. Já jako chápu, že tohle stejně jako další mnou "vytýkané" záležitosti, tomu asi mají dodávat na té celkové absurditě, komičnosti, já si ale nemůžu pomoct, prostě to na mě nějak nefungovalo. Ale co už, pokud jde o maminku, tak ta mi vlastně byla asi ze všech nejsympatičtější a jsem ráda, jak to s ní nakonec dopadlo. I když ač chválím to chytré a tentokrát nenuceně působící propojení "náhodné a ironické" linky závěrečné scény s myšlenkami v milencově románu, té náhody a ironie v tom závěru na mě bylo tedy taky asi už trochu příliš. Ne zrovna silné tři hvězdy a 55 %. Ale nejsem žádný režisérův skalní fanoušek, takže možná se to jeho nejvěrnějším bude líbit více, těžko říct. ()
Sice to vypadalo že se Woody rozloučil Festivalem pana Rifkina, ale on ne a přinesl fanouškům dalších ze svých konverzaček a stejně jako v případě Španělska a Anglie mu i Francie zkrátka sluší. Příběh není nijak extra zamotaný a plyne si relativně v poklidu a ač nejde ani zdaleka o nejlepšího Allena, ani o žádnou žánrovou revoluci, stejně mi tímhle malým filmem udělal celkem radost. A jestli je opravdu poslední, tak je to mnohem lepší uzavření kariéry než jeho předchozí kus…70% ()
Galerie (239)
Zajímavosti (11)
- Tento 50. celovečerný film režiséra Woodyho Allena je jeho prvým filmom vo francúzštine. (Arsenal83)
- Woody Allen dostal nápad natočiť tento film počas pandémie Covid19, keď pripravoval vydanie svojich memoárov a napadlo mu natočiť ešte jeden film v Paríži. Hoci ešte v júni 2022 oznámil, že Festival pána Rifkina (2020) bol pravdepodobne jeho posledný film, krátko na to oznámil, že chystá ešte jeden, jubilejný päťdesiaty v poradí. (Arsenal83)
- V počiatočných fázach produkcie uviedol šéf kameraman Vittorio Storaro, pre ktorého to bola 6. spolupráca s Woodym Allenom: "Neprirovnával by som to s Match Pointom (2005). Scenár majstrovsky mieša drámu a komédiu, pričom ich každým spôsobom kalibruje veľmi odlišne. Môžem povedať, že sa odohrá v prítomnosti, bude tu smiech, ale aj temné chvenie." (Arsenal83)
Reklama