Režie:
Icíar BollaínKamera:
Carles GusiHrají:
Luis Tosar, Candela Peña, Laia Marull, Chus Gutiérrez, Antonio de la Torre, Francesc Garrido, Roberto Álamo, Kiti Mánver, Alfonso Torregrosa, Elena Irureta (více)Obsahy(1)
Romantické drama renomované španělské režisérky Iciar Bollainové, držitelky ocenění z Cannes, vykresluje příběh Pilar, vyděšený ženy, která je na útěku před svým zuřivým a násilnickým manželem Antoniem. Přestože se společně se sestrou a synem Juanem snaží začít nový život, Pilar se vnitřně užírá myšlenkami na návrat k surovému Antoniovi. Její soukromý boj kulminuje a blíží se tragické rozuzlení. Snímek sklidil celosvětový úspěch, jenž byl nakonec korunován sedmi hlavními cenami Goya a čtyřmi trofejemi z festivalu v San Sebastianu. V hlavní roli na šikmé ploše stojícího páru koncertují Laia Marullová a Luis Tosar. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (21)
Chápem, že niekedy nám láska zabráni vidieť svet a toho druhého reálnymi očami, no v prípade Pilar toho už bolo dosť aj na otvorenie vrát do stodoly. Keď už raz dá muž žene facku, tak dá aj druhú, tretiu.... tomu sa žena nevyhne a je smiešne si myslieť, že tento problém vyriešia skupinové sedenia. Pred takým človekom nezostáva nič iné, len zabuchnúť dvere a kľúč hodiť do kanála. Silné a zároveň smutné, bolo mi ľúto hlavne toho malého, tie pocity nie je nič príjemného a človek si ich so sebou nesie až do smrti. Slušný nadpriemer. 80/100 ()
Film se sice odehrává ve slunném španělském Toledu, ale je mrazivý jako led...Ta mrazivost spočívá především v tom, že se v postavě Pilar jistě najde mnoho a mnoho žen (vzhledem k tomu, že v naší rodině došlo k něčemu podobnému, o to víc jsem snímku rozuměl). Kromě samotné tématiky jsou největší pilířem neskutečně věrné herecké výkony, kromě hlavní hrdinky i násilnický manžel a Pilařina sestra. Věřím, že dost chlapů by se na film dívalo skrz prsty vzhledem k tomu, že to natočila ženská, ale režisérce rozhodně nešlo ukázat to, jak jsou všichni chlapi špatný (v tomhle ohledu jsou výborné scény z psychologických sezění), spíš se jen tímto filmem chtěla určitým lidem otevřít oči. Jinak plné hodnocení dávám kvůli lehkému poklesu ve druhé třetině filmu, kdy trochu přešlapoval na místě a osobně si myslím, že k tomu, k čemu se hrdinka odhodlala už na konci by v realitě došlo už o něco dřív. ()
Po zhlédnutí tohoto filmu jsem pochopila, proč získal tolik ocenění. Nejen, že námět je v dnešní době silně aktuální, ale byl výborně zpracován a herecké výkony Luise Tosara a Pilar, kterou hrála Laia Marull byly dokonalé. Věřila jsem jim každé slovo, každý pohled a chemie, či napětí mezi nimi se dalo krájet. Vynikající! Je to velmi smutný příběh ženy, která chtěla být sama sebou a ne jen loutkou bez vůle v manželství s Antoniem, za jehož chováním mohl být i strach a nejistota z vlastní nedokonalosti. Tak využívá komunikační techniky na nejnižším stupni a to křikem a vztekem, potažmo i tělesným násilím, aby z něj žena měla neustálý strach, či pocit viny. Najít odvahu s tím něco udělat v této už tak napjaté situaci, vyžaduje velkou dávku odvahy a vnitřní síly. Žel, ze statistik vyplývá, že žen, které takovou odvahu najdou, je jen velmi malé procento. A tu romantiku jsem hledala s lupou v ruce, nějak se mně jí nepodařilo najít. ()
Pochmurná sonda do světa domácího násilí se zabývá osobou oběti i agresora.Týraná žena najde odvahu k útěku ze života s mužem, který jí léta ponižoval a bil, ale to nejtěžší ji ještě čeká, musí si nejprve začít vážit sama sebe, osvobodit se i vnitřně a v tom jí dosud brání zbytky citů, které k manželovi chová. Muž prožívá neradostné chvíle samoty a stesku, které ho přivedou k terapii u psychologa a prostřednictvím proseb, slibů a dárků přiměje ženu k návratu. Na šťastnou domácnost je však už příliš pozdě a výbušnou povahu se záchvaty vzteku nezmění pár sezení. Z celého snímku je cítit číhavé napětí, odcizení, nejistota a strach, kromě režie určitě i zásluhou výborných herců v hlavních rolích. ()
„Já se změním, přísahám. Udělám vše, co budeš chtít!“ - „To říkáš vždycky.“ - „Tentokrát tě fakt překvapím.“ Opravdu? Dokáže násilnický manžel překvapit? Nebo jsou to zase jen plané sliby a vše by se navrátilo opět do starých kolejí…Antonito sice dochází do podpůrné skupiny pro násilníky na ženách, ale divák už od začátku podvědomě cítí, že u tohohle majetnického, žárlivého, podezřívavého a cholerického muže, kterého vytočit je jedna z nejsnazších věcí na světě, moc velká šance na změnu opravdu není. Ať už tomu chce Pilar věřit sebevíc. Vývoj děje je pak sice poměrně předvídatelný a neoriginální, naštěstí pro film ho však táhnou vpřed výborná Marull a ještě o něco dominantnější Tosar (s každým dalším zhlédnutým snímkem jsem tímhle hercem víc fascinován, to charisma, kterým disponuje, je schopný zužitkovat na maximum v libovolné roli). V podobu konce se mi skoro snad ani nechtělo věřit (nemluvě o žádné reakci?), ačkoliv otázkou je, jak „definitivní“ skutečně byl (to už si musí divák rozhodnout sám). Vidím to na slabší 4*. ()
Galerie (21)
Photo © Producciones La Iguana S.L.
![Její oči - Z natáčení](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/126/160126760_96b196.jpg)
Reklama