Režie:
Agnieszka HollandKamera:
Jacek PetryckiHudba:
Antoni Komasa-ŁazarkiewiczHrají:
Miranda Otto, William Fichtner, Lothaire Bluteau, Jerzy Nowak, Michael D'Ascenzo, Maria Peszek, Maria Seweryn, Przemysław Sadowski, Lech Dyblik (více)Obsahy(1)
Do chvíle než našla Julie svého manžela Henryho v posteli s jinou, tvořili spolu s jejich dvojčaty šťastnou rodinu. Idyla se rozpadá a poté co ještě k tomu vážně onemocní jejich synek Nicolas, Juliin svět se naprosto hroutí (oficiální text distributora)
Recenze (24)
Našlápnutá témata jako syn nemocný rakovinou, vztah mezi manželi v krizi kvůli nevěře, vztah mezi otcem a dcerou, tchánem a zeťem, vztah mezi dvojčaty, vztah mezi léčitelem a.............mohla bych ještě dlouho pokračovat.Tak obrovský potenciál a jen takové lehoučké, tiché a nenápadné chození po špičkách okolo horký kaše.Ten pro někoho odbytý závěr by mi nevadil ,ale musela bych tu horkou kaši alespoň ochutnat a pak si domyslet jak sladké asi bylo poslední sousto. ()
I hysteričtí lidé mají právo na své hysterické životy, ale proč hysterické příběhy jejich hysterických životů mají být vyobrazeny v hysterických filmech - to nechápu. Neříkám, že je tohle snad špatný film. Jen nechápu, proč je tak hysterický. Ubírá se tím hodně a zbytečně na naléhavosti a smyslu jeho sdělení. Ano, jsou kolem nás tací lidé. I TI tiší, kteří pozbývají kvůli TĚM křičícím nakonec sebe sama... Já jenom nechápu... I přes ten klidný konec... Klidné tři hvězdičky. Možná půl navíc za to téma. Ale za film ne. Škoda. ()
Film stojaci na hereckom výkone skvelej Mirandy Otto za ktorou nezaostávajú ani jej mužskí partneri. Stále som čakal, že z toho začne vyplývať nejaká ústredná myšlienka a asi som sa nedočkal, čo vobec nevadí. Pri klubových filmoch som celý šťastný, že som sa nenudil. Proste príbeh zo života ktorý sa može stať a može sa vyvinúť roznymi smermi. Nemalo to nejaké oscarové nominácie? ()
Je to jeden z těch filmů, na které se hezky kouká někde v teple a přítmí. Viděla jsem ho dvakrát a přišla jsem na to, že mě mnohem více bavila realistická část s Mirandou a Fichtnerem, než když se tam objevil onen Léčitel. Vztah mezi Julií a Léčitelem mi přišel poněkud nereálný a mnohdy i nepochopitelný (náhlý návrat na scénu). Snad kdyby Bluteau byl herecky výraznější a nezůstal by ve stínu dominujícího Fichtnera ... Snímek končí jakýmsi vyšuměním, kdy Léčitel ztrácí své schopnosti, neboť se odvrátil od spirituálního života k tělesnému, a jednoduše mizí ze scény. Syn je zdravý, rodinka opět šťastná. Příběh toho měl v sobě více, než poté zůstane v divákovi. Škoda no. Ale koukalo se na to hezky. ()
Velmi citlivý film o závažných tématech, ve kterých však Agnieszka Hollandová nezachází příliš do hloubky. Dala svému filmu schopnost oslovit diváka, ale schází zde mnou očekávané sdělení. Julie Walking Home je tak příjemným přílivem a odlivem, unášejícím diváka z chvil bezbřehého zaujetí přes moře prazvláštních dojmů až po časté rozvleklé pasáže bez zjevné hodnoty v kontextu se zbytkem filmu. Tento film asi není radno hluboce promýšlet, ani interpretovat nebo hledat v něm nějakou tu moudrost, stačí ho prožít. ()
Galerie (8)
Zajímavosti (1)
- Natáčanie prebiehalo v kanadskom Halifaxe a v poľských mestách Varšava, Jelenia Góra a Walbrzych. (Jello Biafra)
Reklama