Režie:
Jitka NěmcováKamera:
Juraj ŠajmovičHrají:
Vlastimil Brodský, Miloš Kopecký, Martin Růžek, Gabriela Vránová, Stella Zázvorková, Jiří Strach, Oldřich Vízner, Ondřej Vetchý, Miroslav Donutil (více)Epizody(5)
-
Zázraky u rabína (E01)
-
Kavárna Daubner (E02)
-
Cestou do synagogy (E03)
-
Vlakem na Vídeň (E04)
-
Abychom zdrávi byli (E05)
Obsahy(2)
Cyklus příběhů, vyprávění, anekdot i písniček ze staré židovské Prahy. Potkává se tu Kohn s Roubíčkem, moudrý rabín s šibalským úsměvem rozhoduje nejrůznější spory, důstojní příslušníci židovské obce směřují nejen do synagogy, ale také do přilehlé hospůdky. V anekdotách je uchována veliká moudrost, a proto se k nim rádi vracíme. (Česká televize)
(více)Recenze (53)
Moc fajn záležitost z doby, kdy ještě žilo hodně herců ze "staré gardy" což se zákonitě projevilo na kvalitě seriálu (dnešním rádobyhercům bych nedal roli ani v instruktážních videích). Kavárna Daubner, rybí hlava, krásné nové kolo, zázrak v Lurdech, vepřové hody ve vlaku a do toho všeho vetešnictví na každém kroku, obligátní onikání a mnoho humorných situací...nic jiného než jedna velká nadsázka která vždy potěší. ()
Především si nemyslím, že „mám rád židovské anekdoty“ je věta, kterou byste měli uslyšet prakticky od každého snoba. Nepochybuji, že v tom něco snobského může být, pokud tuto větu vysloví snob. Nemělo by to však být důvodem pro odsouzení celého díla. Za sebe mohu říct jediné, určitě nejsem snob, a proto neříkám, že „mám rád židovské anekdoty“. Já je prostě miluji. Ono to totiž ani tak nejsou anekdoty, jako koncentrované životní zkušenosti a filozofie jednoho z nejstarších národů. Jsou v tom zamíchány dílem zkušenosti, dílem kus života, kus lidskosti, kus vypočítavosti, kus lidských povah, dobrých i zlých. To vše, podáno s nadhledem a s humorem, tvoří neuvěřitelně pravdivé lidské příběhy. Možná právě proto mají křesťanství a islám dodnes problémy se židovstvím, i když dlužno dodat, že samotní Židé toho udělali dost málo, aby se jim dostalo ze strany křesťanů a muslimů pochopení. Každopádně seriál židovských anekdot je úchvatný, o co se zasloužily v nemalé míře skvělé herecké výkony protagonistů. Je jenom škoda, že jich bylo natočeno tak málo. Dávám za 5. A přidávám jednu parádní židovskou ze života navrch. Ptá se Kohn Roubíčka. Líbějí prominout Roubíček, mají rádi takové ty postarší ženy s velkou, tlustou prdelí. Ne odpoví Roubíček. A takové ty se šedivýma vlasama a kalnýma očima. Ne diví se Roubíček. A takové ty s povadlýma prsama a dojitou bradou. No to už vůbec ne odpoví Roubíček, co si to vo mně myslí. Tak líbějí prominout Roubíček, proč mi potom chodí za Sárou? ()
Vezmeme-li v úvahu kvalitu židovských anekdot v jejich mluvené nebo psané podobě, můžeme směle říci, že Uctivá Poklona je hodně ambiciózní projekt...naštěstí, jednak díky skvělým hercům, druhak díky výborné všeobecné stylizaci (i co se týče hudby), je vysoko nastavená laťka překonána, k všeobecné radosti:) Naprosto jedinečné... ()
Na začátek vezmeme v úvahu nasazení a výtečné obsazení kvalitními herci, které však srazíme levným provedením. (nepohlídané historické reálie - dopravní vertikální a horizontální značení, reklamy na ulicích, aj. - historicky nesmyslné výroky (není myšlena anekdota, ale spojující vata), pofidérní (pře)svícení, přehnaná ostrost kamery zbytečně ukazuje nevychytané scény, ... ) Vzniklá splácanina je přesto koukatelná, a díky tématickému hudebnímu doprovodu i poslouchatelná. 50% ()
Samozřejmě, že nepoměrně lepší zpracování anekdot, než u Troškova Kameňáku, ale i zde si myslím je znát, že točit je moc nelze. Každou anekdotu přeci většinou vypravěč začíná okřídlenou otázkou: „A tuhle znáte?“ Je logická, anekdota je literární miniútvar s jepičím životem končícím sdělením pointy. Neumím si představit důvody, které mohou vést tvůrce k tomu, že stojí o to, aby jeho film byl ke shlédnutí jen jednou! Snad kromě masochisty. ()
Reklama