Režie:
Hirokazu Kore'edaScénář:
Júdži SakamotoKamera:
Rjúto KondóHudba:
Rjúiči SakamotoHrají:
Sakura Andó, Eita Nagajama, Sója Kurokawa, Hinata Hiiragi, Micuki Takahata, Akihiro Kakuta, Šidó Nakamura, Júko Tanaka, Sóičiró TanakaObsahy(1)
Chování mladého Minata (Sója Kurokawa) je stále znepokojivější. Jeho matka, která ho od smrti manžela vychovává sama, se rozhodne spojit s pedagogickým týmem ve škole, kde její syn studuje. Vše nasvědčuje tomu, že za chlapcovy problémy je zodpovědný Minatův učitel. Jak se však příběh odvíjí očima matky, učitele a dítěte, pravda se ukáže být mnohem složitější a rafinovanější, než kdokoli původně předpokládal... (mac000)
(více)Videa (6)
Recenze (41)
Film, který utkví podobně jako před 20 lety Koreedovo Daremo Shiranai. Až mě to svým scénářem i provedením téměř šokovalo, přestože Koreedovu práci dobře znám. Tentokrát ovšem Koreeda zastal „pouze“ úlohu režiséra, scénář má na svědomí Sakamoto Júdži. Ale spojení těchto dvou očividně nemohlo fungovat lépe, jelikož vzniklo dílo koreedovsky delikátní a zároveň velmi tajemné, poutavé, místy jaksi syrové, ukazující složitost lidských/společenských vazeb, tíhu očekávání a náročnost vzájemného porozumění a přijetí… a konečně předkládající otázku: „Kdo je tady ten netvor?“ Na jednu stranu jde o dětskou hru, na druhou stranu film celou dobu vede diváka v pátrání po viníkovi – kdo vlastně všechnu tu bolest způsobil? Scénář je nejen výborně napsaný, ale i bravurně vystavěný. Děj sledujeme ze tří různých pohledů, které postupně divákovi odhalují velmi komplexní skutečnost (stylem vyprávění z několika pohledů může film připomínat třeba Poslední souboj Ridleyho Scotta). Výborný scénář pak skvěle doplňuje Koreedova režisérská práce a silné herecké výkony – především Andó Sakura v roli matky a pak samozřejmě dva dětští protagonisté. Koreeda opět dokázal, že je mistrem práce s dětskými herci, tím spíš, že jde tentokrát o velmi choulostivou tématiku poznávání sebe sama a své sexuální orientace ve velmi útlém věku. Mimo toto ústřední téma film zahrnuje i množství dalších témat a motivů – vytváření si předsudků a domněnek, téma šikany, motiv pravdy a lži, nebo třeba dostání nějakému očekávání či zodpovědnosti… to vše v komplexním avšak uceleném příběhu, který má moc diváka zasáhnout na velmi hluboké úrovni. Závěr je lehce tajemným způsobem dvojznačný, což je nepochybně zcela záměrné. Nabízí tak jak radost z osvobození se od pout společnosti, tak i mrazivý závan smutku. Za mě jeden z nejlepších Koreedových počinů. (Viděno v rámci festivalu Jeden svět 2024.) ~(4,8★)~ ()
Tri rôzne pohľady na situácie, ktoré sú všetko len nie jednoznačné. Kore´eda veľmi decentne a citlivo ukazuje náznaky lásky, zmätenosti, skazenosti a samoty. Niektoré spoločenské väzenia sú horšie ako iné a čím nám film rozplieta rôzne perspektívy a pomáha nám preniknúť do mentality hlavných aktérov, zároveň nás emočne pripravuje na nepríjemné pochopenie. A tiež na túžbu uniknúť. Na túžbu byť šťastný a hlavne sám sebou. Už prvé Sakamotové tóny sa ( ako je u neho zvykom) derú pod kožu. Ústredný motív je melancholický, bolestivý a beznádejný. Jeden z najlepších filmov minulého roka, ktorého citlivosť a režisérov rozprávačský talent umocňujú spoločenský a hlavne ľudský aspekt. Ľudskosť, opustenosť a túžba po šťastí je koniec koncov ústredným motívom takmer všetkých jeho filmov. Monštrum v tomto smere nie je výnimkou. Na konci síce zostáva otázka: Kto je skutočne monštrum? Ale nemyslím si, že film na to dáva jednoznačnú odpoveď. Osobne sa prikláňam ku koncu, ktorý je vo svojej krutosti krásny. A nie každý režisér by ho dokázal podať tak pekne, ako práve Kore´eda. Toto bol nádherný filmový zážitok. Sakamoto... budeš chýbať. ()
Filmový festival v San Sebastianu, film číslo 2. Po slušném rozjezdu přišel úspěšný festivalový snímek z Japonska nabízející klasickou filmovou skládačku - divák se musí nesmírně soustředit, aby mu nic neuniklo. Tvůrci si dali opravdu záležet, takže je nutné sledovat prakticky každé slovo. A zvolená slova působí jednou velmi úsměvně, aby si divák později uvědomil, že tahle slova jsou z jiného úhlu pohledu ta nejpříhodnější. Snímek otevírá důležitá aktuální témata a podtrhuje, že bychom nad nimi nikdo neměl přivírat oči, nebo se pozeneme do katastrofy. Bolestivý, pravdivý a reálný příběh, jsem velmi spokojen, že jsem jej viděl. ()
"Happiness is something anyone can have." Nedal bych z hlavy jiný snímek, kde je nejdepresivnější i nejtemnější možné rozuzlení podáno jako nádherně lyrická div ne feel-good tečka. A tento kontrast "povznášející mrazivosti" se do mě zahryzl natolik, že to nemůžu dostat z hlavy. Přitom je to takový titěrný detail, až blbost, řeklo by se. Přebíjí to pro mě veškeré ostatní dojmy. Kladné (výtečně vystavěno, navzdory závažnosti a velikosti témat sympaticky přízemní a utlumené, fenomenální Sakura Andó) i záporné (především třetí část, která přešlapuje na místě, protože divák už v tu dobu ví "kudy, kdo, proč" a je mu i jasné k čemu to nevyhnutelně směřuje). Tradiční a přesto v mnohém jiný Koreeda. Možná z důvodu, že tentokrát není i autorem scénáře? Jakkoli bych to nezařadil mezi jeho nejlepší díla, tak to ve mě paradoxně zůstává nejvíce. Což cením. ()
Se budu opakovat, ale nejlepší u toho filmu je si nic nezjistovat a nečist. Jak se mi to dnes vymstilo u Minulých životů, kde jsem nejen věděl, o čem film je, ale viděl i trailer. Zde jsem netušil vůbec nic a naprosto me to semlelo. To, kolik film ukáže nebo neukáže, jak moc je doslovný a kolik zůstane v náznacích, pro mě ideální. Husí kůže několikrát v průběhu, v závěru oněmělý. Jak píše JFL, po opuštění sálu jsem měl náladu se jen mlčky procházet ulicemi nočního města. ()
Galerie (20)
Zajímavosti (11)
- Natáčanie prebiehalo na približne 25 miestach v regióne Suwa v prefektúre Nagano (Suwa, Okaya, Fujimi a Shimosuwa). Natáčalo sa od 19. marca do 12. mája a po 10 týždňovej prestávke potom od 23. júla do 13. augusta 2022. (Arsenal83)
- Kore-eda sa odhodlal bojovať proti homofóbii a natočiť tento film po zhliadnutí filmu Tajomná pokožka (2004), ktorý považuje za jeden z najlepších natočených filmov. (Arsenal83)
- Keď Kore-eda obsadil Soyu Kurokawu a Hinata Hiiragiho, už šesť mesiacov pred natáčaním sa stretol s týmito dvoma mladými hercami, aby si vytvorili vzťah. Okrem hereckých nácvikov spolu hrávali aj futbal. Soya a Hinata tvrdia, že v osobnom živote spolu vychádzali veľmi dobre, no počas natáčania sa často hádali. (Bilkiz)
Reklama