Režie:
Patricia OrtegaKamera:
Fran Fernández PardoHudba:
Paloma PeñarrubiaHrají:
Kiti Mánver, Chema del Barco, María José Mariscal, Pepe Quero, Loles Gutiérrez, Silvia Acosta, Paula DíazObsahy(1)
Oddaná katolička Cruz prožila celý život podle pravidel, která jí vnutila rigidní španělská společnost. Denně chodí do kostela, uzavírá své tělo do korzetu, stará se o svého nemluvného manžela, pečuje o vnučku a strachuje se o dceru, která se snaží prosadit ve Vídni jako tanečnice. Stačí ale jeden náhodný klik na internetu a její život nabere úplně nový směr. Pornostránky, které zpočátku zděšeně ukrývá pod polštář, jsou začátkem cesty ke svobodě – těla, emocí, myšlení. (AČFK)
(více)Videa (3)
Recenze (13)
Ze Španělska do českých kin přichází sympatická emancipační dramedie, překvapující neokoukaným tématem sexuality seniorů, avšak nijak neurážející (ani nezarážející) většinového diváka. Ten totiž dostane zcela funkční mix feel-good poselství a humoru, na nějž se jde bez problémů napojit. Více zde. ()
Zdánlivě jednoduché téma a nastínění příběhu, který předurčuje převážně lechtivou legraci, obsahuje vulgarismy či povrchně cynický způsob, jak se na celou záležitost dívat, se úžasným způsobem změní v obraz naplnění osobní svobody, ve kterém se ovšem nezapomíná na ty nejbližší. Korzetem a samotným životem svázaná žena, započne revoltu vůči falešnému stereotypu. Vše skvěle zrežírováno a sehráno, Kiti Mánver skutečně úžasná...na hodinku a půl v kině bych chtěl být ženou. [Filmový klub Citadela] ()
Intimně se probouzející seniorka vcelku s vnímavým podáním a pochopením. Škoda, že režisérka neuchopila blíže i postavu manžela, jen z letmých náznaků se zdá, že sice nebyl takové poleno, ale přesto je zarytě přesvědčen o tom, že v určitém věku se jisté věci nesluší. Plus za vkusný přístup bez trapných pokusů o prvoplánovou lechtivost. ()
Moc hezky a citlivě zpracované téma unavené starší paní, které chybí chuť a jiskra do života. A kostel jí inu přílišného povyražení nedopřává. A pan choť je na tom obdobně, jen o tom neví. A takových jsou miliony po celém zhýčkaném světě. A nemusí být ani postarší. Víc vyprahlí a bez života mi spíš přijdou mladší ročníky než ty starší. Ale to odbočuju.... Zkrátka, ta "ospalost" provází celou rodinu a když čirou náhodou ona "Mamacruz" svou jiskřičku naděje rozdmýchá a chce s tou letargií neco dělat, nesetkává se to s přílišným pochopením a ohlasem.... Jak už bývá zvykem. Ale cestičku si najde a s pomocí nových kamarádek vyprahlá poušť pozvolna rozkvétá. Ale v tomto filmu to působí uvěřitelně, nenásilně, žádné velké rozhodné zvraty, tlusté čáry a nové starty jako v podobných komediích, kdy víte, že ve skutečnosti se tomu tak neděje. Tady tomu prostě věříte, protože to má všechno nějaký postupný vývoj, a o to více si hlavní hrdinku oblíbíte a snažíte se jí pochopit. Dojemná byla i závěrečná scéna matky s dcerou, kde se výtky změnily na pochopení. Moc hezky promyšlené, zahrané i natočené. Španělština se navíc tak krásně poslouchá. ()
Film je dobrým připomenutím toho, že to, co může někomu připadat jako normální, může být pro jiného nepředstavitelné. A tak tu z našeho pohledu nevěřícně kroutíte hlavou jak tmářské poměry vládnou za humny (a ne zas až tak daleko, pořád jsme v té naší "civilizované" Evropě). Chvíli se tomu můžete pobaveně usmívat a chvíli vás z toho může mrazit. Vypadá to jako "Chodí Pešek okolo", kdy po "spořádaném" životě přichází na stará kolena pochybnosti alias všelijaké neřestné myšlenky - sexualita, alkohol, drogy, babské spolky... Aneb nepřišly jsme o něco? A můžeme to ještě dohnat? ()
Galerie (32)
Zajímavosti (1)
- Natáčení probíhalo také ve španělském městě Sevilla. (sahe)
Reklama